УХВАЛА

27 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №320/36941/25
провадження № К/990/15432/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Мельник-Томенко Ж. М.,
перевіривши касаційну скаргу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в :
02 квітня 2026 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
06 квітня 2026 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив:
- визнати недійсною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 липня 2025 року Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 29 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовив.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 03 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав протиправною та скасував постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11 липня 2025 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в загальному розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Не погоджуючись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві подав касаційну скаргу.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, зокрема, у справах, визначених статтею 287 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Предметом розгляду цієї справи є правомірність/неправомірність винесення постанов державним виконавцем.
За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Проаналізувавши ухвалені у цій справі судові рішення, які ґрунтуються на встановлених конкретних обставин у цій справі, а також доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що за таких фактичних обставин справи, рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
З огляду на зазначене та враховуючи приписи частини третьої статті 333 КАС України, у відкритті провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі № 320/36941/25 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. Е. Мацедонська

Ж. М. Мельник-Томенко