ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

20.05.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/1241/25	
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,
Секретар судового засідання - Матенчук О. М.,
за участю представника відповідача - Коротя Р. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: ПАТ "Страхова компанія "Вусо", вул. Казимира Малевича, буд. 31, м. Київ, 03150,
до відповідача: Благодійної організації Благодійний фонд "Авто Янгол Калуш", вул. Фабрична, буд.5, кв.2, м. Калуш, Калуський р-н, Івано-Франківська обл., 77300, про стягнення 621 938,45 грн - завданої матеріальної шкоди та стягнення судового збору,
встановив, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування суми завданої матеріальної шкоди в розмірі 621 938,45 грн та стягнення судового збору.
В обґрунтування позову позивач вказав на вимоги ст.ст. 993, 1166, 1172, 1187, 1191 ЦК України, ст. 108 Закону України "Про страхування" та на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась за участю автомобілів Mercedes-Benz Actros, д.р.н. НОМЕР_1 та Toyota Rav4, д.р.н. НОМЕР_2 , водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Toyota Rav4, що, як стверджує позивач, належав відповідачу, притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (постанова Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2025, що винесена у справі №159/2407/25), а відтак, відповідач повинен відшкодувати виплачену, як страхове відшкодування, на підставі страхового акту (платіжна інструкцією №32188 від 20.05.2025) суму в заявленому до стягнення розмірі. 
На момент ДТП автомобіль Mercedes-Benz Actros був застрахований у позивача на підставі генерального договору №3439055-02-10-00 добровільного страхування наземного транспорту та страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту від 11.04.2017, укладеного з ТОВ "ОТП Лізинг". Внаслідок пошкодження транспортного засобу Mercedes-Benz Actros вартість його відновлювального ремонту, згідно рахунку СТО №0000006195 від 19.05.2025, акту виконаних робіт №2025004950 від 30.05.2025, склала 621 938,45 грн, які власне позивач виплатив як страхове відшкодування. 
В підтвердження викладеного долучено копії: платіжних інструкцій №61199 від 23.09.2025, №60827 від 22.09.2025, витягів з ЄДР щодо сторін, відповіді №14655444, статуту позивача від 2020, генерального договору №3439055-02-10-00 добровільного страхування наземного транспорту та страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту від 11.04.2017, додаткової угоди №1 до вказаного договору від 23.10.2018, сертифікату №1753-1777 за період з 01.04.2024-30.04.2024, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія ОСОБА_2 , відповіді від НПУ, постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2025 у справі №159/2407/25, акту (протоколу) огляду ТЗ-Заява на виплату від 21.05.2025, рахунку-фактури №0000006195 від 19.05.2025, калькуляції до рахунку-фактури, акту наданих послуг №2025004950 від 30.05.2025, наряду-замовлення, страхового акту №2440817-1 від 20.05.2025, платіжної інструкції №32188 від 20.05.2025, ордеру на надання правничої допомоги від 24.09.2025, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 04.05.2016, довіреності №ГН-185/2025 від 20.12.2024.
За наслідками розгляду позову, суд у складі судді Т. В. Стефанів прийняв позовну заяву до розгляду та призначив підготовче засідання на 04.12.2025.
Відповідач, щодо позову заперечив та вказав на те, що Благодійна організація Благодійний фонд "Авто Янгол Калуш", є неналежним відповідачем у даній справі, а вимоги позивача пред`явлені до нього безпідставно та всупереч нормам законодавства. Належним відповідачем у справі є безпосередньо винуватець дорожньо-транспортної пригоди, який особисто керував транспортним засобом та своїми діями заподіяв шкоду потерпілому, а саме ОСОБА_1 . Відповідач не має ні правового статусу власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, ні статусу роботодавця винуватця ДТП, а тому не може нести відповідальність за завдану шкоду, що є підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі та стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 50 420,00 грн.
В підтвердження викладеного долучив копії: довідки №02 від 19.11.2025, акт приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 12.07.2024, листів вих. № 102 від 12.07.2024, №671/108/01/31-2024 від 12.07.2024, №31/28/27-20978-2025 від 21.11.2025, №228173-2025 від 08.12.2025.
04.12.2025, суд відклав підготовче засідання на 05.01.2026.
У зв`язку із призначенням судді Т. В. Стефанів на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду, розпорядженням № 4 від 09.01.2026, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №909/1241/25, за наслідками якого вказану справу передано на розгляд судді І. М. Скапровській (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026).
16.01.2026, суд прийняв справу №909/1241/25 до розгляду, призначив підготовче судове засідання на 11.02.2026, про що виніс ухвалу.
11.02.2026, суд продовжив строк підготовчого провадження, відклав підготовче засідання на 19.03.2026.
27.03.2026, представник позивача подав заяву про закриття провадження у справі №909/1241/25, на підставі п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України та повернення з Державного бюджету України суми сплаченого судового збору.
Відповідач, щодо закриття провадження у справі заперечив, вказав на те, що межі обґрунтування позову та існуючий перелік учасників, не дозволяє закрити провадження у справі саме з підстав обумовлених п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Суд відмовив в задоволенні заяви позивача про закриття провадження у справі №909/1241/25 на підставі п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки підсудність, підвідомчість не визначається обставинами справи, а відтак, у суду, з урахуванням подання позову до юридичної особи, місцезнаходження якої є Івано-Франківська обл., з вимогою про стягнення завданої матеріальної шкоди, відсутні підстави стверджувати про те, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, і, як наслідок, закривати провадження у справі ( протокол судового засідання від 23.04.2026).
23.04.2026, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.05.2026.
28.04.2026, представник позивача подав клопотання про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 
20.05.2026, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, на підставі наявних у суду матеріалів справи.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.
При цьому суд врахував наступне.
Предметом позову є стягнення матеріальної шкоди в розмірі 621 938,45 грн.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ( ст. 1166 ЦК України).
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ст.1187 ЦК України) 
Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України ).
Отже, законодавець обумовив обставин, за яких визначається суб`єкт відшкодування. 
З матеріалів справи суд встановив, що транспортний засіб Toyota Rav4 (Toyota Rav4 (VIN N НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 ), яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1 , передано відповідачем як гуманітарна допомога на безоплатній основі для виконання функціональних обов`язків працівникам ГУНП в Івано-Франківській області (акт приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 12.07.2024), закріплено за поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Івано-Франківській області, зокрема, ОСОБА_1 , інспектором взводу №2 роти №1 (лист ГУНП в Івано-Франківській області від 08.12.2025 за №228173-2025).
24.11.2025 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (наказ ГУНП в області №615о/с від 24.11.2025). 
Отже, на момент вчинення ДТП (15.04.2025) фактичним володільцем та користувачем вказаного транспортного засобу був відповідний підрозділ поліції, а ОСОБА_1 перебував у службових відносинах із ГУНП в Івано-Франківській області. 
За наведеного, відсутності належних та допустимих доказів наявності обставин, за яких у відповідача виникав би обов`язок відшкодувати шкоду у заявленому до стягненні розмірі, позов є безпідставним.
Клопотання відповідача про стягнення з позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 420 грн, слід задоволити у розмірі 8 000,00 грн, решту залишити за відповідачем. 
При цьому суд врахував вимоги з ст. 129 ГПК України, якою обумовлено те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, однак, врахував і позиції ВС викладені у постановах від 07.11.2019, 08.04.2020, що винесені у справах №905/1795/18 та № 922/2685/19, згідно яких , суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, позиції Європейського суду, що викладені у відповідних рішеннях (рішення у справі "East/West Alliance Limited» проти України" та у справі "Лавентс проти Латвії"), щодо необхідності при визначенні суми відшкодування, виходити з конкретних обставин справи, критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, того, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом відповідача робіт (складання відзиву на позов та участь в режимі відеоконференції в чотирьох судових засіданнях тривалістю в сукупності 46 хв. (протоколи судових засідань), а відтак, суд з урахуванням клопотання позивача від 28.04.2026, керуючись критеріями визначеними ч. 4 ст. 126 ГПК України, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідача до 8 000,00 грн, решту - залишити за відповідачем. 
Відповідно до ст. ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
в позові - відмовити.
Стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Вусо" (код ЄДРПОУ 31650052, вул. Казимира Малевича, буд. 31, м. Київ, 03150) на користь Благодійної організації Благодійний фонд "Авто Янгол Калуш" (код ЄДРПОУ 45177321, вул. Фабрична, буд.5, кв.2, м. Калуш, Калуський р-н, Івано-Франківська обл., 77300) - 8 000 грн (вісім тисяч гривень) - витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Решту - залишити за відповідачем.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 04.06.2026.

Суддя І. М. Скапровська