ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 
справа № 755/16757/25
провадження № 3/753/507/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсаром-механіком на СТО, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №423529), -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: 15.08.2025 року о 05 год. 15 хв., рухаючись по вул. Затишна, 3, у м. Києві, керував автомобілем марки «ВАЗ 211440», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився, що зафіксовано нагрудною камерою працівників поліції № 476381. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що дійсно 15.08.2025 року був зупинений працівниками поліції. В ході бесіди працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога, від чого він категорично відмовився. Свою відмову мотивував тим, що під час спілкування з працівниками поліції щодо нього застосовувалось фізичне насильство. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції, який безпосередньо не виявляв ознак правопорушення та не був присутній при всіх обставинах події, а прибув на місце вже після його зупинки іншим екіпажем поліції. На думку ОСОБА_1 , такі обставини ставлять під сумнів повноту та достовірність відомостей, викладених у протоколі.
Допитаний у судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, пояснив, що 14.08.2025 року близько 22 год. 00 хв. ним був зупинений водій ОСОБА_1 по вул. Празькій у м. Києві у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху. Після зупинки водій зачинився в автомобілі, не надав на вимогу працівників поліції документи та відмовився виходити з транспортного засобу. У зв`язку з початком комендантської години водій залишався в автомобілі до її закінчення. Близько 05 год. 00 хв. інший екіпаж патрульної поліції, який здійснював патрулювання, виявив зазначений транспортний засіб, який рухався по вул. Харківське шосе, 2, у м. Києві. Після зупинки транспортного засобу водій намагався втекти, однак був зупинений на території АЗК, де на той момент перебувало вже декілька екіпажів поліції. У ході спілкування з водієм працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд у встановленому законом порядку. Від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився. Стосовно того, чому саме ним було складено протокол про адміністративне правопорушення, інспектор пояснив, що через радіоефір отримав повідомлення про те, що транспортний засіб, який раніше був ним зупинений, продовжив рух та був зупинений іншим екіпажем патрульної поліції. У зв`язку з цим на прохання колег про підсиленння він прибув на місце зупинки транспортного засобу, де здійснив оформлення відповідних матеріалів про адміністративне правопорушення.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
При цьому згідно п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість.
За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були наявні передбачені законом підстави для проведення у ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння, про що працівник поліції і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.
Підстав для обмови працівником поліції ОСОБА_2 . ОСОБА_1 судом не встановлено. 
Факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зафіксовано нагрудною камерою працівників поліції № 476381, запис якої було долучено до матеріалів справи.
Так, із даних відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, переглянутих в судовому засіданні, вбачається, що  ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд, у зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, однак останній від проходження огляду відмовився.
Доводи ОСОБА_1 про застосування щодо нього фізичного насильства, як на підставу для свого виправдання, є неспроможними, оскільки вони самі по собі не спростовують встановленого факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того, обставини виявлення та подальшого затримання ОСОБА_1 узгоджуються з даними протоколу затримання №131669, який міститься в матеріалах справи та підтверджує викладені працівниками поліції обставини події.
Згідно до положень ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у разі ознаки повторності.
Відсутність даних щодо відсторонення  ОСОБА_1  від керування транспортним засобом само по собі не свідчить про відсутність його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Крім того, як убачається з матеріалів справи, а саме: даних довідки щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення та постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2024 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. 
З урахуванням наведеного, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП – повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2025 року, що становить 605,60 грн., оскільки правопорушення вчинено у 2025 році.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 2, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.
Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.
Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.
Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.
Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя