Справа № 139/279/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , (який приймає участь в режимі відеоконференції) 
обвинуваченого ОСОБА_4 , (який приймає участь в режимі відеоконференції з ДУ «УВП №1 м.Вінниця)
його захисника ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Муровані Курилівці кримінальне провадження №12026020160000108 від 14 березня 2026 за обвинуваченням  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, військовослужбовця, громадянина України, раніше не судимого, 

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 України,

ВСТАНОВИВ

Старший сержант ОСОБА_4 військовослужбовець військової служби по мобілізації військової частини НОМЕР_1 з порушенням ст.ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.41 Конституції України, в умовах воєнного стану, вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, у невстановлений досудовим слідством дату та час старший сержант ОСОБА_4 перебуваючи на бойовому чергуванні на одній із позицій сил оборони України, яка розташована в межах Краматорського району Донецької області, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, виявив 1 (один) предмет еліпсоїдної форми, оливкового кольору у верхній частині якого спостерігається отвір з різьбою, на бокових частинах наявне маркування «GHO-1 RDX» «10-01-02», у зборі із предметом сріблястого кольору схожий на запал до ручної гранати типу «АF-11», до чеки з кільцем якого прикріплена металева пластинка із маркуванням «10-02-20», після чого усвідомивши, що зазначений предмет являється боєприпасом підняв його та помістив до однієї із кишень власного однострою, таким чином придбав його без передбаченого законом дозволу.
Усвідомлюючи, що вказаний предмет являється бойовим припасом, і як наслідок - розуміючи неправомірність своїх дій, старший сержант ОСОБА_4 незаконно приховав його, не доповівши про знахідку безпосередньому командиру, та не з`ясувавши чи не відноситься вказаний предмет до засобів оборони закріплених за силами оборони України, або здобуті силами оборони під час бойових дій, приховав вказаний предмет та зберігав разом із особистими речами та перевіз його до місця свого проживання по АДРЕСА_2 .
Після перевезення вказаного предмету до місця проживання, старший сержант ОСОБА_4 приховав його до упакування від парфумів та зберігав його таким чином за адресою: АДРЕСА_2 до 28.03.2026.
У подальшому, 28.03.2026 працівниками Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було проведено санкціонований обшук за місцем проживання старшого сержанта ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , у ході проведення якого, вказаний вище предмет було вилучено.
Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи надані на дослідження предмети, а саме: полімерний предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «GHO-1 RDX ? 01-20» - є корпусом наступальної ручної гранати GНО-1 іноземного виробництва (Болгарія) промислового виготовлення військового призначення; предмет складної форми з вигнутою пластиною із маркувальними позначеннями «АF11» та «?-02-20» є підривачем АF11 іноземного виробництва (Болгарія) промислового виготовлення військового призначення.
Полімерний предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «GHO-1 RDX ? 01-20» в конструктивному поєднанні з предметом складної форми з вигнутою пластиною із маркувальними позначеннями «АF11» та «?-02 - 20» є наступальною ручною гранатою GНО-1 іноземного виробництва (Болгарія) яка відноситься до бойового припасу.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та вказав, що визнає усі обставини, що викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась в населеному пункті АДРЕСА_3 та приблизно 25 квітня 2023 року перебуваючи на позиції виявив вибухові пристрої - ручну гранату із запалом до неї, які приховав та зберігав разом із особистими речами, а потім привіз до свого місця проживання, де продовжував зберігати їх. При цьому підтвердив, що усвідомлював вибухонебезпечні властивості зазначених предметів та усвідомлював можливі наслідки їх зберігання. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує, що так сталось. Вказав, що має намір продовжити проходження військової служби. Докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. 
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, за згодою усіх учасників судового провадження, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та постанов щодо речових доказів та судових витрат.
При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає їх належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
Обвинуваченому судом роз`яснено, що він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, та інші матеріали провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий (а.к.п.69), є військовослужбовцем (а.к.п.63-67), за місцем проходження військової служби характеризується позитивно (а.к.п.74), виявив бажання продовжувати проходження військової служби у складі Збройних Сил України.
Відповідно до відомостей КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 01.04.2026 №01.2-69/1503 ОСОБА_4 на лікуванні не перебував та за отриманням психіатричної, неврологічної, нейрохірургічної і наркологічної допомоги не звертався (а.к.п.70). Згідно з інформацією КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради від 31.03.2026 за №01/01-05-690, за психіатричною та наркологічною допомогою ОСОБА_4 не звертався. Разом з тим перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 23.01.2026 по 27.01.2026, де йому було встановлено діагноз: епілептичний синдром (а.к.п. 71). Відповідно до відомостей КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» від 31.03.2026 за №01-09/422 у період з 13.06.2023 по теперішній час ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікарів будь-якого профілю та на стаціонарному лікуванні не перебував (а.к.п.72). 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Відповідно до такої інформації (а.к.п. 45050) Могилів-Подільський РС №1 філії ДУ «Центр пробації» зробив висновок, що існує середній ризик вчинення повторного правопорушення, та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
З урахуванням наведеного, а також зважаючи на характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
Водночас, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, критично оцінив свою поведінку, що суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, які його обтяжують, суд, враховуючи правову позицію Верховного Суду №51-658км17 від 01.02.2018, керуючись своїми дискреційними повноваженнями, вважає за необхідне призначити йому покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України та покладання обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду буде достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 76 Кримінального кодексу України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
Згідно ст.14 Кримінально-виконавчого кодексу України, військові частини, гауптвахти виконують покарання у виді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, службового обмеження для військовослужбовців, засуджених за кримінальні проступки, арешту з утриманням засуджених на гауптвахтах, а також здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин. 
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.03.2026 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 28.03.2026. 
Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2026 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.05.2026.
Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20.05.2026 року було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.07.2026.
Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 01.06.2026 запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою скасовано та його звільнено з - під варти негайно.
Враховуючи положення ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України, слід зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 28.03.2026 по день звільнення з - під варти 01.06.2026 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, застосований на підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2026, суд відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, вважає за необхідне скасувати, оскільки в подальшому у застосуванні цього заходу потреба відпала.
Процесуальні витрати на проведення судової експертизи відповідно до довідки до висновку експерта №СЕ-19/102-26/6250-ВТХ від 31.03.2026 на суму 7131,20 грн підлягають вирішенню у порядку ст.124 КПК України, а саме: стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, - 
УХВАЛИВ: 

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення воліна строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. 
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (командира військової частини), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (командира військової частини), про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 28.03.2026 по день звільнення з - під варти 01.06.2026 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, застосований на підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.04.2026 - скасувати.
Речові докази: корпус наступальної ручної гранати «GHO-1 RDX» іноземного виробництва (Болгарія) промислового виготовлення військового призначення та запал до ручної гранати типу «AF-11» іноземного виробництва (Болгарія) промислового виготовлення військового призначення, які поміщені у сейф пакети експертної служби МВС України №6759505, №6759506 та передані на зберігання до управління вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції у Вінницькій області – знищити. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :