ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Дуляницька С.М.

04 червня 2026 року	Львів	Справа № 460/9587/25 пров. № А/857/14207/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шинкар Т.І.
розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року у справі № 460/9587/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дій, -
ВСТАНОВИВ:
02.06.2025р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просив суд:
- визнати протиправною відмову щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. № 168 у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно за період з 26.06.2024р. - 23.08.2024р. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
- зобов`язати здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. № 168 у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно 26.06.2024р. - 23.08.2024р. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2026р. позов задоволено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Військова частина НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 27.05.2022р. проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.
Із змісту актів розслідування нещасного випадку Нвс-1 та Нвс-5 №27-23 від 08.02.2023р. видно, що молодший лейтенант ОСОБА_1 брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні противника на околиці н.п. Бахмут. 15.11.2022р. противник наніс масований артилерійський обстріл по позиціям військовослужбовців. Внаслідок розриву одного із снарядів біля позиції, де перебував молодший лейтенант ОСОБА_1 , він отримав поранення. В подальшому доставлений до медичного закладу в н.п. Бахмут. Діагноз згідно довідкою закладу охорони здоров`я: мінно-вибухова травма, В/ЗВ вогнепальний уламковий перелом с/3 правої в/гомілкової кістки з дефектом кісткової тканини, м`яких тканин.
12.02.2024р. госпітальною ВЛК ЛВМКЦ ДПСУ, після проведення огляду, ОСОБА_1 видано Свідоцтво про хворобу №171/109, відповідно до якого у позивача: «Залишкові явища після вогнепального осколкового поранення м`яких тканин правого плеча та правого передпліччя, вогнепального осколкового поранення правої гомілки з багатоуламковим переломом діафізу правої великогомілкової кістки з кістковим дефектом. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст.81 графи III Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби ОСОБА_1 визнали непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців та звільнено від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на 30 днів."
13.03.2024р. позивач продовжив проходити військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні та виконував службові обов`язки за посадою.
В подальшому, згідно випискою Львівського військово-медичного клінічного центру ДПСУ від 01.07.2024р. №1476 з 26.06.2024р. - 01.07.2024р. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні за медичними показниками отриманого раніше поранення. Позивачу проведено операцію по причині післятравматичного вкорочення правого ахіллового сухожилля, комбінованої контрактури правого гомілково-ступневого суглобу, після мінно-вибухової травми (15.11.2022).
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №685 від 01.07.2024р. лейтенанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України.
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення: Наслідки мінно-вибухової травми (15.11.2022р.): вогнепального осколкового поранення правої гомілки з багатоуламковим переломом діафізу правої великогомілкової кістки з кістковим дефектом, операцій: первинної хірургічної обробки ран, позавогнищевого металоостеосинтезу апаратом зовнішньої фіксації (15.11.2022р.). етапних хірургічних обробок ран, аутодермопластики розщепленим аутодермотрансплантантом, цементного спейсерування кісткового дефекту, заміни методу фіксації на гіпсову іммобілізацію (05.01.2023р.), видалення цементного спейсера. закритої репозиції блокуючого інтрамедулярного остеосинтезу правої великогомілкової кістки (26.01.2023р.), остеотомії правої великогомілкової кістки, дистракційного остеогенезу компресійно-дистракційним апаратом (26.01.2023р.), субперіостальної декортикації та пластики «ділянки стику» правої великогомілкової кістки, пластики кісткового дефекту біосклом Bon Alive (06.04.2023р.), демонтажу апарату зовнішньої фіксації (16.06.2023р.), динамізації, видалення двох дистальних нестабільних блокуючих гвинтів з правої великогомілкової кістки (04.10.2023р., 09.10.2023р.), видалення металоконструкції, постановки апарату зовнішньої фіксації, санації та дренування ран правої гомілки (26.10.2023р.), по причині флегмони гомілки, інфікування та нестабільності металоконструкції; операцій: санації рани гомілки, накладання швів (31.10.2023р.). демонтажу апарату зовнішньої фіксації, внутрішньої репозиції, металоостеосинтезу правої великогомілкової кістки пластиною та гвинтами (14.12.2023р.), транскутанного подовження ахіллового сухожилля справа, редресації гомілково-ступневого суглобу справа (27.06.2024р.), по причині післятравматичного вкорочення правого ахіллового сухожилля, комбінованої контрактури правого гомілково-ступневого суглобу, - Y вигляді іммобілізації гіпсовою лонгетою, неопороспроможності правої нижньої кінцівки з тимчасовим порушенням функції.
Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007р. №370 травма кваліфікується як важка. На підставі ст.81 графи ІІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи Таблиці додаткових вимог. Потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
Наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 03.07.2024р. №340-ВВ позивачу надано відпустку за станом здоров`я в період з 02.07.2024р. - 02.08.2024р.
30.07.2024р. позивачу проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення:
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після вогнепального осколкового поранення лівої гомілки з багатоуламковим переломом діафізу лівої великогомілкової кістки з кістковиим дефектом (15.11.2022р.), операцій: первинної хірургічної обробки ран, позавогнищевого металоостеосинтезу апаратом зовнішньої фіксації (15.11.2022р.), етапних хірургічних обробок ран, аугодермопластики розщепленим аутодермотрансплантатом, цементного спейсерування кісткового дефекту, заміни методу фіксації на гіпсову іммобілізацію (05.01.2023р.). видалення цементного спейсера, закритої репозиції блокуючого інтрамедулярного остеосинтезу правої великогомілкової кістки (26.01.2023р.), остеотомії лівої великогомілкової кістки, дистракційного остеогенезу компресійно-дистракційним апаратом (26.01.2023р.), субперіостальної декортикації та пластики «ділянки стику» правої великогомілкової кістки, пластики кісткового дефекту біосклом Bonalive (06.04.2023р.). демонтажу апарату зовнішньої фіксації (16.06.2023р.), видалення дистальних блокуючих гвинтів, динамізації металоконструкції (04.10.2023р., 09.10.2023р.), видалення інтрамедулярного стержня, позавогнищевого металоостеосинтезу, санації та дренування ран правої гомілки по причині флегмони гомілки, інфікування та нестабільності металоконструкції (26.10.2023р.); санації рани гомілки, накладання швів (31.10.2023р.). демонтажу апарату зовнішньої фіксації, відкритої репозиції, металоостеосинтезу правої великогомілкової кістки пластиною та гвинтами (14.12.2023р.), транскутанного подовження ахіллового сухожилля справа, редресації правого гомілково-ступневого суглоба (27.06.2024р.) по причині післятравматичного вкорочення правого ахіллового сухожилля, комбінованої контрактури правого гомілково-ступневого суглоба, - у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, незміцнілих фіброзних мозолів, неповної опороспроможності правої нижньої кінцівки, з тимчасовими порушеннями функцій правої нижньої кінцівки. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі п.4.23 Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України: Потребує реабілітації (продовження лікування) в умовах санаторію Міністерства внутрішніх справ «Південний Буг», міста Хмільник на двадцять один календарний день.
На підставі наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 31.07.2024 №397-ВВ, позивач перебував на реабілітації в медичному реабілітаційному центрі МВС України «Південний Буг» м. Хмільник в період з 31.07.2024р. - 20.08.2024р.
Відповідно до виписки /0276 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Медичного реабілітаційного центру МВС України «Південний Буг» від 20.08.2024р. позивач з 31.07.2024р. - 20.08.2024р. перебував на реабілітаційному лікуванні із діагнозом: Стан після вогнепального осколкового поранення правої гомілки з багатоуламковим переломом діафізу правої великогомілкової кістки з кістковим дефектом (15.11.2022).
В подальшому, на підставі припису №906-П, у відповідності до наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 21.08.2024р. №428-ВВ, з 20.08.2024р. позивач вибув до Львівського військово-медичного клінічного центру для проходження військово-лікарської комісії.
23.08.2024р. ОСОБА_1 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України.
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Наслідки після мінно-вибухової травми (15.11.2022р.): вогнепального осколкового поранення правої гомілки з багатоуламковим переломом діафізу правої великогомілкової кістки з кістковим дефектом; операцій: первинної хірургічної обробки ран, позавогнищевого металоостеосинтезу апаратом зовнішньої фіксації (15.11.2022р.). етапних хірургічних обробок ран, аутодермопластики розщепленим аутодермотрансплантантом, цементного спейсерування кісткового дефекту, заміни методу фіксації на гіпсову іммобілізацію (05.01.2023р.), видалення цементного спейсера, закритої репозиції блокуючого інтрамедулярного остеосинтезу правої великогомілкової кістки (26.01.2023р.), остеотомії правоївеликогомілкової кістки, дистракційного остеогенезу компресійно-дистракційним апаратом (26.01.2023р.),субперіостальної декортикації та пластики «ділянки стику» правої великогомілкової кістки, пластики кісткового дефекту біосклом BonAlive (06.04.2023р.), демонтажу апарату зовнішньої фіксації (16.06.2023р.), динамізації, видалення двох дистальних нестабільних блокуючих гвинтів з правої великогомілкової кістки (04.10.2023р., 09.10.2023р.), видалення металоконструкції, постановки апарату зовнішньої фіксації,санації та дренування ран правої гомілки (26.10.2023р.), по причині флегмони гомілки, інфікування та нестабільності металоконструкції; операцій: санації рани гомілки, накладання швів (31.10.2023р.), демонтажу апарату зовнішньої фіксації, внутрішньої репозиції, металоостеосинтезу правої великогомілкової кістки пластиною та гвинтами (14.12.2023р.), транскутанного подовження ахіллового сухожилля справа, редресації гомілково-ступневого суглоба справа (27.06.2024р.), по причині післятравматичного вкорочення правого ахіллового сухожилля, комбінованої контрактури правого гомілково-ступневого суглоба, - у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, консолідованого перелому, наявності металофіксаторів, комбінованої контрактури в правому гомілково - ступневому суглобі, з помірними порушеннями функції. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007р №370 травма кваліфікується як тяжка. Зниження гостроти зору правого ока до 0,6 з корекцією 0,7 внаслідок простого гіперметропічногоастигматизму в 0,5дптр, при гостроті зору лівого ока 1,0 без корекції. Хоріоретинальні рубці правого ока. Амбліопія слабкого ступеня правого ока. Множинні меланоцитарні, папіломатозні та атипові невуси, що не ускладнюють носіння військової форми одягу та спорядження. Захворювання, HI, не пов`язані з проходженням військової служби На підставі статей 61«б», 78«б», 26«в» графи III Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи _ Таблиці додаткових вимог. Придатний до служби в органах (підрозділах) забезпечення, навчальних закладах, науково - дослідних установах, підрозділах технічного, матеріального, медичного та інших видах забезпечення, охорони.
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.02.2025р. №237-ОС з лейтенантом ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за п.п. «б» за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, з 17 лютого 2025 року.
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 лютого 2025 року № 255-ОС виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера відділення соціального супроводу.
24.02.2025р. ОСОБА_2 звернувся до суб`єкта владних повноважень в особі НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з заявою щодо перерахунку грошового забезпечення за період знаходження на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Листом від 21.04.2025р.ю відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди за період з 26.06.2024р. - 20.08.2024р., через те, що в період з 12.03.2024р. - 16.06.2024р. наявний розрив між стаціонарними лікуванням (реабілітацією, відпусткою за станом здоров`я), а також, відповідно до довідки госпітальної військово-лікарської комісії Львівського військово-медичного клінічного центру від 12.02.2024р. №171/109 позивача визнано непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
ст.65 Конституції України визначено, що громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ
ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 цього Закону).
ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XIIз наступними змінами та доповненнями (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі -Закон №2011-XII) передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018р. затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
В п.17 Порядку №260 видно, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022р. №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022р. прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
п.1 постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
п.5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022р.
01.04.2022р. до постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни. Зокрема, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у п.1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.
Положеннями Постанови №168 передбачено дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, які зазначені у п.1 Постанови, у розмірі 100 000,00 грн, а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 №726 затверджено Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Далі - Особливості виплати №726) у пункті 1 яких зазначено, що ці Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України (далі - Держприкордонслужба).
п.13 Особливостей виплати №726 передбачено, що Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються військовослужбовці, зазначені в пункті 2 цих Особливостей, у тому числі такі, які: 1) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки. З аналізу вищенаведених норм (чинних на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається встановлення певних умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебуванні у відпустці для лікування: - пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; - факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення; - зазначення, що травма кваліфікується як «Тяжка».
п.1-2 Постанови №168 дозволяє зробити висновок, що нарахування та виплата військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень здійснюється за таких умов:
а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Правові висновки у подібних правовідносинах наведено в постанові Верховного Суду від 16.05.2024р. у справі №520/16191/23, які враховуються судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.
При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
Відповідно до наявних в матеріалах справи Актів розслідування нещасного випадку Нвс-1 та Нвс-5 №27-23 від 08.02.2023р. молодший лейтенант ОСОБА_1 брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні противника на околиці н.п. Бахмут. 15.11.2022р. противник наніс масований артилерійський обстріл по позиціям військовослужбовців. Внаслідок розриву одного із снарядів біля позиції, де перебував молодший лейтенант ОСОБА_1 , позивач отримав поранення. В подальшому доставлений до медичного закладу в н.п. Бахмут. Діагноз згідно довідки закладу охорони здоров`я: мінно-вибухова травма, В/ЗВ вогнепальний уламковий перелом с/3 правої в/гомілкової кістки з дефектом кісткової тканини, м`яких тканин.
12.02.2024р. госпітальною ВЛК ЛВМКЦ ДПСУ, після проведення огляду, позивачу видано Свідоцтво про хворобу №171/109, відповідно до якого у позивача: «Залишкові явища після вогнепального осколкового поранення м`яких тканин правого плеча та правого передпліччя, вогнепального осколкового поранення правої гомілки з багатоуламковим переломом діафізу правої великогомілкової кістки з кістковим дефектом. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини На підставі ст.81 графи III Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби ОСОБА_1 визнали непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців та звільнено від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на 30 днів.
Водночас, згідно з дослідженою медичною документацією (виписками із медичної карти стаціонарного хворого, медичними довідками, виписними епікризами, довідками ВЛК) та наказами про надання відпустки, ОСОБА_1 після поранення, отриманого 15.12.2022р., в періодах з 26.06.2024р. - 23.08.2024р. включно перебував на стаціонарному лікуванні та реабілітації в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я.
Таке лікування відбувалося у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме отриманням позивачем 15.12.2022р. мінно-вибухової травми, що підтверджується відповідним діагнозом, зазначеним у виписках з медичної карти стаціонарного хворого.
Стосовно доводів апелянта про безперервність лікування після отримання бойового поранення, суд апеляційної інстанції зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні. Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
При цьому, варто звернути увагу на те, що п.1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008р. за №1109/15800), саме військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Довідками ВЛК Львівського медичного клінічного центру Державної прикордонної служби від 01.07.2024р. №685, від 30.07.2024р. №1910, від 23.08.2024р. №2223 підтверджено пов`язаність поранення позивача із захистом Батьківщини. Згідно класифікації отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 р).
Стосовно підстави для відмови про визнання непридатним до військової служби, колегія суддів вказує, що довідкою госпітальної військово-лікарської комісії Львівського військово-медичного клінічного центру від 12.02.2024р. №171/09 позивача визнано непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців. Проте, в період з 13.03.2024р. - 16.06.2024р ОСОБА_1 продовжував проходити військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні та виконував службові обов`язки за посадою. 
Крім того, в подальшому позивач проходив лікування у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме отриманням 15.12.2022р. мінно-вибухової травми, що підтверджується відповідною медичною документацією.
Колегія суддів звертає увагу, що обидві вищевказані умови, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці внаслідок такого поранення у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами, які містяться в матеріалах справи.
Докази про нарахування та виплати у повному обсязі додаткової винагороди за період з 20.06.2024р. - 23.08.2024р. у зв`язку з отриманням позивачем поранення, травми, пов`язаними із захистом Батьківщини, та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168, відсутні.
Як наслідок, вірним є висновок суду першої інстанції, що суб`єкт владних повноважень в особі НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України мав виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в період з 26.06.2024р. - 23.08.2024р.
Отже, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Разом з цим, при формулюванні способу захисту суд першої інстанції обґрунтовано не визначав конкретної суми додаткової винагороди, що підлягає виплаті позивачу, оскільки рішення суду носить зобов`язальний характер, а тому обчислення розміру додаткової винагороди та інших одноразових видів грошового забезпечення відноситься до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень в особі військової частини НОМЕР_3 .
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України діяв не у спосіб, що визначені законами та Конституцією України.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).
Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення, а Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року у справі № 460/9587/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Т. І. Шинкар