Справа № 953/5061/26
н/п 2-а/953/115/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Власової Ю.Ю.
секретар судового засідання - Панченко Л.В.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
у с т а н о в и в:
Стислий виклад позицій сторін.
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесену 10.04.2026 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також стягнути з відповідача в його користь судові витрати по справі.
Вимоги позову обґрунтовує тим, що відповідачем незаконно застосовано ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки подія, яку інкримінують ОСОБА_1 , відбулася у серпні 2023 року згідно з довідкою № 6342-5002882424, яка посвідчує, що він став на облік як ВПО 27.07.2023; згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП, штраф не застосовується, якщо ТЦК має можливість отримати персональні дані особи шляхом електронної взаємодії з іншими реєстрами, а дані як ВПО ОСОБА_1 були внесені до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ще 27.07.2023; відповідно до ст. 38 КУпАП, штраф за ст. 210 КУпАП може бути накладено не пізніше одного року з дня вчинення. Оскільки правопорушення нібито вчинено у 2023 році, а штраф накладено у 2026 році, строки давності минули; відповідач не врахував, що у лютому 2026 року він проходив медичне обстеження за направленням цього ж ТЦК. Згідно з Актом дослідження стану здоров`я від 16.02.2026, у нього діагностовано міопію високого ступеня (зір -18.25 О та - 18.5 О) та інші патології зору. Ці факти мали бути враховані при розгляді справи, оскільки вони характеризують особу та ступінь вини і непридатність до військової служби, проте відповідач їх повністю проігнорував; згідно зі ст. 235 та 283 КУпАП, право розглядати справи та накладати стягнення мають виключно керівники ТЦК та СП. Вступна частина оскаржуваної постанови зазначає, що її винесено «ТВО начальника» ОСОБА_2 . Однак у підписній частині (на звороті, де міститься гербова печатка) ця ж особа вказана вже як «начальник». Така суперечність у офіційному документі є грубим порушенням вимог ст. 283 КУпАП щодо найменування посади особи, яка винесла постанову. Також, матеріали справи не містять наказу про призначення ОСОБА_2 на посаду ТВО начальника, що свідчить про винесення рішення неуповноваженою особою; н еконкретність кваліфікації та відсутність посилання на частину статті закону; порушення порядку розгляду справи та відсутність посилання на докази у тексті постанови; в ідсутність посилання на протокол про адміністративне правопорушення; п орушення права на захист та відсутність доказів ознайомлення з правами. 
Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив, у якому проти позову заперечує. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Позивач у відповіді на відзив просив позов задовольнити в повному обсязі.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.04.2026 позовна заява прийнята до розгляду та у справі відкрито провадження, розгляд якої постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за результатом розгляду якої винесена постанова № R473527 від 10.04.2026.
Участь сторін у справі.
Позивач у судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явились.
За приписами ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Зважаючи на належне повідомлення відповідачів про час і місце розгляду даної справи, враховуючи положення ч.ч. 1-3 ст. 268 КАС України, розгляд справи здійснений за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно довідки від 27.07.2023 № 6342-5002882424 ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо перемішену особу, фактичне місце проживання/ перебування: АДРЕСА_1 . 
Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 від 10.04.2026 № R473527 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме «За результатом з`ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 не став в семиденний строк на військовий облік за місцем оформлення ВПО (ст. 37 Закону України "Про віськовий обов`язок і військову службу"), чим допустив порушення правил військового обліку", та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: (1) письмовими, речовими і електронними доказами; (2) висновками експертів; (3) показаннями свідків.
За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: (1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; (2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; (3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; (4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; (5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Положеннями статті 279 КУпАП унормовано, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Разом із цим, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. 
Відтак, оскільки позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, обов`язок доказування на спростування таких заперечень покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст. 252 КУпАП визначено обов`язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як убачається із оскаржуваної постанови, позивачу інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.
Відповідно до довідки № 6342-5002882424 від 27.07.2023, ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо перемішену особу, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 . 
Положеннями ч. 3 ст. 37 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, станом на 27.07.2023) призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.
У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Станом на 04.08.2023 (тобто дату вчинення правопорушення), стаття ст. 210 КУпАП містила дві частини, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
19.05.2024 набув чинності Закон України № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким статтю 210 КУпАП було доповнено частиною третьою, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. 
Отже, до 19.05.2024 норми частини третьої статті 210 КУпАП не існувало.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а особа не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неіснуючою нормою Закону, що є безумовною підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № R473527 від 10.04.2026, та закриття провадження у справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Інші доводи і заперечення сторін означених висновків суду не спростовують.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.
Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 по справі про адміністративне правопорушення № R473527 від 10.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. 
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .
Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 .

Суддя Ю.Ю. Власова