Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2026  	Справа №606/36/26 Провадження №2-о/607/225/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого – судді – Якімця Т.І.,
за участю секретаря судового засідання – Трембач С.О.,
без участі сторін,
розглянув у окремому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золотниківська громада Теребовлянського району Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина
1. Стислий зміст заяви
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із заявою, заінтересована особа: Золотниківська громада Теребовлянського району Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати – ОСОБА_2 . За життя остання склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла брату та сестрі заявниці – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На момент смерті ОСОБА_2 була власницею земельної ділянки площею
2,04 га, розташованої на території Котузівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.
Заявниця зазначає, що на день смерті матері вона була пенсіонеркою, а тому має право на обов`язкову частку у спадщині. Також у заяві вказано, що, згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 82324696 від 26 серпня 2025 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л.С. заведено спадкову справу № 74511891.
Крім того, заявниця зазначає, що на день смерті ОСОБА_2 проживала одна. За її усним зверненням нотаріус роз`яснила, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки не підтверджено родинні відносини між заявницею та спадкодавцем через розбіжності в імені матері у документах. Зокрема, у свідоцтві про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 матір зазначена як  ОСОБА_6 , у свідоцтві про шлюб ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 також зазначено  ОСОБА_6 , тоді як у свідоцтві про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 матір вказана як  ОСОБА_8 . Батько заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заявниця звернулася до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану, однак отримала відмову, оформлену висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 13 грудня 2025 року. У зв`язку з цим, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, ОСОБА_1 звернулася до суду із цією заявою.
2. Стислий зміст пояснень на заяву
Заінтересована особа: Золотниківська громада Теребовлянського району Тернопільської області своїм правом на заперечення, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), не скористалася.
3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2026 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження.
Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 лютого
2026 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня
2026 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Якімця Т.І.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня
2026 року цивільну справу № 606/36/26 прийнято до свого провадження.
В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, однак від її представника адвоката Заводовської М.Л. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.
Заінтересована особа: Золотниківська громада Теребовлянського району Тернопільської області в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, проте подала заяву про розгляд справи у відсутності заінтересованої особи.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив такі обставини справи.
ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_9 у селі Кутузів Золотницького району Тернопільської області, батьками якої вказано: ОСОБА_10 (батько) та ОСОБА_11 (мати), що підтверджується свідоцтвом про народження,
серія НОМЕР_4 , запис за № 11 (а.с. 4).
27 січня 1957 року було укладено шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , запис за № 1, місце реєстрації: с. Кутузів Теребовлянського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про одруження, серія НОМЕР_3 (а.с. 8).
ОСОБА_2 було видано паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_6 , видане 26 березня 1998 року Тернопільським МВК, присвоєно РНОКПП: НОМЕР_7 (а.с. 15, 16).
Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ТР № 041376, ОСОБА_2 надано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,04 га, кадастровий
номер: 6125084600:01:001:0287, на підставі розпорядження голови Теребовлянської районної державної адміністрації від 17 червня 2003 року № 315, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010464400231 (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_14 у селі Кутузів Золотницького району Тернопільської області, батьками якої вказано: ОСОБА_12 (батько) та ОСОБА_6 (мати), що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , запис за № 11, місце реєстрації: с. Кутузів Золотницького району Тернопільської області (а.с. 9, 17).
08 вересня 1989 року був укладений шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , запис за № 1300, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, серія НОМЕР_8 (а.с. 9, 17).
ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , присвоєно РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с. 18, 19), а також 18 травня 2022 року видано пенсійне посвідчення, серія НОМЕР_10 , вид пенсії: за віком (а.с. 11).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_11 , актовий запис за № 7 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_12 , актовий запис № 809 (а.с. 14).
Згідно з довідкою виконкому Золотниківська сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 24 липня 2025 року № 120, у якій вказано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 ; на день смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала одна (а.с. 10).
У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82324696 від 26 серпня 2025 року міститься інформація про спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 74511891, номер у нотаріуса 107/2025, дата заведення
26 серпня 2025 року приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу
Нечай Л.С. (а.с. 13).
Відповідно до висновку про внесення змін, до актового запису цивільного стану Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 13 грудня 2025 року, за результатами розгляду заяви щодо ОСОБА_14 , а саме стосовно зміни по батькові матері дитини з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_18 » така заява не підлягає позитивному вирішенню, у зв`язку із виявленими розбіжностями в основних підтверджуючих документах заявниці, а саме: в актових записах про народження матері заявниці, про шлюб батьків заявниці. Відмова у внесенні змін до актового запису цивільного стану може бути оскаржена в судовому порядку (а.с. 5, 6).
2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1).
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
За частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;
6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;
7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року
(справа № 320/948/18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року (справа № 320/948/18), від 18 січня 2024 року (справа № 560/17953/21).
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Відтак суд констатує, що встановлення факту, за встановленням якого звернулася заявник, відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України, ураховуючи його юридичне значення для заявника та неможливість його встановлення у позасудовий спосіб, може бути вирішене у порядку окремого провадження. 
Частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Суд бере до уваги, що всі досліджені докази у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_6  та ОСОБА_2  є однією і тією ж особою. На це вказують збіг прізвища, імені, дати народження, особи чоловіка, місця проживання, належного їй майна, реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також інших ідентифікуючих даних. Водночас розбіжність стосується виключно по батькові та має очевидний технічний характер. 
Крім того, суд враховує, що заявниця використала позасудовий спосіб усунення розбіжностей шляхом звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану, однак отримала мотивовану відмову, що свідчить про неможливість захисту її права в позасудовому порядку.
Судом встановлено, що у зв`язку з розбіжностями у написанні по батькові матері заявниці в офіційних документах, які (розбіжності) мають виключно технічний характер, заявниця не має можливості повною мірою реалізувати свої права, зокрема не має можливості реалізувати право на отримання обов`язкової частки у спадщині. Відтак суд вважає, що встановлення факту родинних відносин між заявницею та померлою можливе лише в судовому порядку.
ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви
Враховуючи вищенаведене, суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю заявниці. Встановлення цього факту родинних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне
ОСОБА_1 для реалізації права на отримання обов`язкової частки у спадщині.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги заяви ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження.
Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України судові витрати, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Тож судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції слід покласти на заявницю в межах нею понесених.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 244, 258 – 259, 263 – 265, 268, 273, 293 – 294,
315 – 318, 352 – 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золотниківська громада Теребовлянського району Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин – задовольнити.
2. Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: між  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , та  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_12 , актовий запис № 809, як між матір`ю та дочкою.
3. Судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції покласти на заявницю в межах нею понесених.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
5. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.
7. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 травня 2026 року.

Відомості про учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Золотниківська громада Теребовлянського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ: 04394585, адреса місця знаходження: вул. Містечко, 25,
с. Золотники, Тернопільський район, Тернопільська область.

Головуючий суддя    	Т. І. Якімець