УХВАЛА

05 травня 2026 року 
м. Київ

справа №320/27070/24
касаційне провадження №К/990/1507/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бившевої Л.І. в порядку підготовки справи до касаційного розгляду розглянув касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві (далі - Управління) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2026 у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Управління подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2026.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 16.01.2025 відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Управління у касаційній скарзі та ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу заявили клопотання про розгляд справи за їх участі.

Верховний Суд вважає, що зазначені клопотання не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Водночас, Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 26.05.1988 у справі «Екбатані проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи в суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Зокрема, як зазначив ЄСПЛ, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.

З матеріалів справи вбачається, що суди першої та апеляційної інстанцій розглядали цю справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та за їх участю, тобто відбувся публічний розгляд.

Водночас межі перегляду судом касаційної інстанції унормовано статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами якої цей суд перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, при цьому не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені.

Таким чином, Верховний Суд, ураховуючи практику ЄСПЛ як джерело права, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю їх представників.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду в порядку, передбаченому статтею 340 Кодексу адміністративного судочинства України, з`ясовано: склад учасників справи; вирішено питання, необхідні для касаційного розгляду справи; характер спірних правовідносин; предмет доказування в цій справі.

За встановлених обставин, розгляд справи можливий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, з огляду на практику ЄСПЛ про доцільність розгляду справи на основі письмових доказів у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права (рішення від 08.12.1983 у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25.04.2002 у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01).

Відповідно до частини третьої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України після проведення підготовчих дій суддя-доповідач призначає справу до касаційного розгляду у судовому засіданні чи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Керуючись статтею 340 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань Управління та ОСОБА_1 про розгляд справи за їх участі.

Закінчити підготовку справи до касаційного розгляду.

Визнати за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначити справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 06.05.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

Л.І. Бившева,
Суддя Верховного Суду