ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2026 Справа № 914/824/26 

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС»
про: стягнення 21 594,29 грн.
без участі учасників справи,

ВСТАНОВИВ
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.03.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.06.2026р. у справі № 914/824/26 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» про стягнення заборгованості задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС» (адреса: 79026, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 45 А офіс 359; ідентифікаційний код 44176493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» (адреса: 79057, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Антоновича В., будинок 102В; ідентифікаційний код 44549348) 17 197,38 грн пені, 2 729,44 грн інфляційних втрат, 1 667,47 грн 3% річних та 2 662,40 грн. судового збору.
15.06.2026р. через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Квіткіна Юрія Миколайовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх.№2801/26), у котрій просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Станом на 25.06.2026р. відповідач заперечень щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суду не надав.
Суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення заяви по суті та прийняття обґрунтованого додаткового рішення.
Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності, суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (частина четверта статті 240 ГПК України).
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 240 ГПК України).
Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, додаткове рішення прийнято без його проголошення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про ухвалення додаткового рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов висновку про задоволення заяви позивача у повному обсязі з огляду на наступне.
Приписами пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
У позовній заяві позивачем було зазначено, що у зв`язку із розглядом даної позовної заяви очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. 
Між Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» та Адвокатським об`єднанням «ГАЛ-ЮРЗАХИСТ» (далі – АО) укладено договір про надання правничої допомоги №8 від 18.09.2025р. (далі – Договір), за умовами якого (п.1) клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу.
Відповідно до п.2 Договору, зміст, обсяг, вартість правничої допомоги, яка надається клієнту та порядок розрахунків погоджується сторонами в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.
Між клієнтом та АО укладено додаток № 7-П від 19.03.2026р. до Договору про надання правничої допомоги №8 від 18.09.2025р., відповідно до якого клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту в Господарському суді Львівської області щодо стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС» (ЄДРПОУ 44176493) на користь клієнта 21 594,29 грн. заборгованості, зазначеної у претензії клієнта від 13.02.2026р. № 02-02.
Сторонами погоджено вартість правничої допомоги в сумі 5 000,00 грн. та визначено обсяг необхідних послуг. 
Детальний опис наданих послуг та розрахунок їх вартості міститься в Акті про надані послуги № 7-П від 09.06.2026р., загальна вартість наданих послуг становить 5 000,00 грн.
Згідно із додатком №7-П від 19.03.2026р. до Договору, оплата наданої правничої допомоги проводиться клієнтом, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Сторонами Акту про надані послуги, шляхом перерахування (внесення) коштів на поточний рахунок АО.
Згідно із частиною четвертою статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, коли на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару, сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом, тощо (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2023р. у справі № 922/4812/21).
За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 16.06.2022 року у справі № 873/244/21, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.
У даному випадку, витрати позивача на правничу допомогу були неминучі.
Суд звертає увагу, що відповідачем не були подані заперечення з приводу розміру судових витрат позивача на правничу допомогу.
Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу є такими, що реально понесені та обґрунтовані.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі
5 000,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ
1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити повністю.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС» (адреса: 79026, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 45 А офіс 359; ідентифікаційний код 44176493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» (адреса: 79057, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Антоновича В., будинок 102В; ідентифікаційний код 44549348) 5 000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.
3.Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.
Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Король М.Р.