Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року Справа№200/2743/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ:13486010, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 ЄДРПОУ 13814885) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області викладені в листах № 2076913301 від 13.03.2026 року, № 23797-17447/З-02/8 0500/26 від 02.04.2026 року, щодо відмови в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, у розмірі 15057,09 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, у розмірі 15057,09 грн з моменту призначення пенсії за віком, а саме з 02.12.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 2009 році їй була призначена пенсія за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».
02.12.2025 року, маючи достатній пенсійний вік, позивач звернулась до Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком, що передбачено положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно поданої зави на призначення пенсії, позивач просила саме призначити мені пенсію за віком з показниками середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 року.
Пенсіє була призначена пенсія за віком, проте її розмір не змінився в залежності з минулим видом пенсії.
05.03.2026 позивач направила дві однакові заяви щодо перерахунку пенсії з показником 2025 року: один як заяву на перерахунок, інший як заяву-звернення.
В порядку екстериторіальності заява на перерахунок пенсії була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Після розгляду заяви, відповідач 2 надав лист № 2076913301 від 13.03.2026 року, в якому було відмовлено позивачу в перерахунку пенсії із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2022, 2023, 2024 роки, в розмірі 15057,09 грн. Обґрунтуванням було те, що нова середня заробітна плата застосовується лише один раз при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
На заяву-звернення надана відповідь відповідач 1 у вигляді листа № 23797 17447/З-02/8-0500/26 від 02.04.2026 року. В ньому було зазначено, що оскільки проводиться переведення на інший вид пенсії, то це не є первинним призначенням, через що у позивача відсутні підстави для проведення розрахунку пенсії з урахуванням середньої плати по Україні за 2022-2024 роки, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вважає такі дії відповідачів протиправними, просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відповідач 2 позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач 2 вказав, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 12.05.2009. ОСОБА_1 з 12.05.2009 отримувала пенсію за вислугу років призначену відповідно до ст. 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення”. ОСОБА_1 02.12.2025 звернулася із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2025, ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком з 02.12.2025. При переведенні застосовано показник заробітної плати 8 913,83 (3764,40 показник середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2014-2016 роки * НОМЕР_2 1,0796 1,115). Рішення про переведення на пенсію за віком з 02.12.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не приймалось.
В подальшому ОСОБА_1 05.03.2026 звернулась із заявою через вебпортал про перерахунок пенсії, а саме зміну виду розрахунку.
За принципом екстериторіальності, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.03.2026, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішенням від 13.03.2026 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а саме застосуванні показників середньої заробітної плати за 2022, 2023, 2024 роки.
З 12.05.2009 позивачу призначено пенсію за вислугу років. З 02.12.2025 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії на момент переведення на пенсію за віком складав 10220,06 (8 913,83 (3764,40 – показник середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2014-2016 роки * 1,17 *1,11 *1,11 * 1,14 * 1,197 *1,0796 1,115) x 1,14654– індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 02.12.2025 становив 5 134,99 грн.
Пенсія за вислугу років призначалася позивачу з урахуванням віку та стажу, які передбачені Законом № 1788, однак розмір пенсії позивача обчислено згідно з нормами Закону № 1058. Тому, при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058 мова йде не про первинне призначення пенсії, а саме про її перерахунок.
Відповідач 1 позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач 1 вказав, що за розглядом матеріалів електронної пенсійної справи Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 12.05.2009 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного України в Донецькій області з дислокацією у м. Очеретине як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788.
02.12.2025 Позивач звернулася із заявою, яка за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За результатами розгляду заяви було здійснено переведення на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі — Закон № 1058) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.
З 12.05.2009 ОСОБА_1 вже було призначено пенсію, тобто станом на момент звернення із заявою від 02.12.2025 вона вже мала статус пенсіонера. Тобто призначення пенсії позивачу вже відбулося незалежно від виду призначеної пенсії, у зв`язку з чим надалі законодавець передбачає дії у лише вигляді перерахунку пенсії, поновлення або переходу на інший вид пенсії. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки у позивача ОСОБА_1 відсутні.
05.03.2026 ОСОБА_1 звернулася із заявою щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки. Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. За результатами розгляду заяви Відповідачем-2 прийнято рішення про відмову від 13.03.2026 № 2076913301 в перерахунку пенсії щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 12.05.2009. 
ОСОБА_1 з 12.05.2009 отримувала пенсію за вислугу років призначену відповідно до ст. 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення”. 
ОСОБА_1 02.12.2025 звернулася із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2025, ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком з 02.12.2025. 
При переведенні застосовано показник заробітної плати 8 913,83 (3764,40 показник середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2014-2016 роки * 1,17 *1,11 *1,11 * 1,14 * 1,197 *1,0796 1,115). 
В подальшому ОСОБА_1 05.03.2026 звернулась із заявою через вебпортал про перерахунок пенсії, а саме зміну виду розрахунку.
За принципом екстериторіальності, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.03.2026, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішенням від 13.03.2026 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а саме застосуванні показників середньої заробітної плати за 2022, 2023, 2024 роки.
У рішенні зазначено, що проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи ОСОБА_1 прийнято рішення про недоцільність перерахунку пенсії, оскільки, згідно заяви від 02.02.2025 переведено на пенсію за віком з пенсії за вислугу років. Нова середня заробітна плата застосовується лише один раз при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
На звернення позивача від 05.03.2026 № ВЕБ-05001-Ф-С-26-148195, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 02.04.2026 №23797-17447/З-02/8-0500/26 повідомило про наступне. На підставі заяви від 02.12.2025 № 14860 Головним управлінням та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за принципом екстериторіальності відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.03.2021 № 339/3596, заявника переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) з 02.12.2025. При переведенні на пенсію за віком страховий стаж враховано по 31.10.2025, що складає 45 років 11 місяців 08 днів. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу – 0,45917. Відповідно до статті 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. В результаті перерахунку пенсії з 01.03.2026 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 № 236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» розмір середньомісячної заробітної плати становить 11456,69 грн (9992,40 грн х 1,14654). Розмір пенсії з 01.03.2026 складає 5702,82 грн. Розрахунок пенсії здійснено згідно з чинним законодавством.
Вважаючи протиправними дії відповідачів позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі також - Закон №1788-ХІІ) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
В силу вимог ст.52 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до п. "е" ст. 55.
Положеннями ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також - Закон №1058-ІV) встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст.10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
У ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності відповідного страхового стажу, вказаного у цій статті.
При цьому, відповідно до ч.1, 2 ст.27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому ч.1 та 2 ст. 42 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
У ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 01.01.2018 по 31.12.2018, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до приписів ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17 дійшла такого висновку "… З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч.3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком)".
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що 01.01.2008 позивачу було призначено пенсію за вислугу відповідно до п. а ст. 55 Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Позивач з 12.05.2009 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788.
Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.
Отже, Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№ 21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Верховний Суд України при ухвалені цієї постанови також врахував і положення Законів № 1058-IV та № 1788-XII.
Підсумовуючи зазначене вище, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а.
Зазначений висновок Великої Палати Верховного Суду в подальшому підтриманий Верховним Судом в постановах від 31.07.2019 в справі №720/208/17, від 16.06.2020 в справі №127/7522/17, від 18.08.2020 в справі №263/6611/17, від 28.09.2022 в справі №184/886/17, від 29.03.2023 в справі №240/4170/19, від 08.02.2024 в справі №500/1216/23, від 27.11.2024 в справі №560/11681/23, від 25.03.2025 в справі № 380/3740/24.
Таким чином, наведений підхід Верховного Суду до правозастосування у вказаних правовідносинах є сталим.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як слідує із матеріалів справи, позивач з 12.05.2009 отримувала пенсію за вислугу років, що призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З 02.12.2025 переведено з пенсії за вислугу років, призначеної за нормами Закону України Про пенсійне забезпечення, на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, показник середньої заробітної плати в Україні за 2022-2024 роки складає 15057,09 грн.
Враховуючи вказані вище висновки Верховного Суду, в спірному випадку відбулось переведення на інший вид пенсії за іншим законом. Призначення позивачу пенсії за віком з 02.12.2025 відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відбулось вперше.
Відтак, висновки відповідача 1 та 2 про відсутність підстав для перерахунку позивачу призначеної за віком пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2022-2024 роки), на переконання суду, є хибними. 
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд також зазначає, що у межах спірних правовідносин заява позивача про перерахунок пенсії від 05.03.2026 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ у Львівській області та за результатом її розгляду прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058.
Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права у відповідній частині шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області викладені в листах № 2076913301 від 13.03.2026 року, № 23797-17447/З-02/8 0500/26 від 02.04.2026 року, щодо відмови в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, у розмірі 15057,09 грн., суд зауважує, що права позивача у спірних відносинах порушені рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 13.03.2026 № 2076913301 про, що у розумінні КАС України є індивідуальним правовим актом. Лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 02.04.2026 №23797-17447/З-02/8-0500/26 в свою чергу не є індивідуальним правовим актом.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Суд враховує, що позивач, як одержувач пенсії за віком, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, а тому саме до компетенції останнього відноситься проведення виплати пенсії.
Таким чином, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.03.2026 № 2076913301 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, у розмірі 15057,09 грн з 02.12.2025.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Таким чином, судовий збір у розмірі 1064,96 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ:13486010, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 ЄДРПОУ 13814885) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.03.2026 № 2076913301 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, у розмірі 15057,09 грн з 02.12.2025.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 25 травня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя К.Е. Абдукадирова