ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18956/21 Суддя (судді) першої інстанції: Бондар Марина Володимирівна

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Черпака Ю.К.,
Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просила: 
- податкові повідомлення - рішення за №1235634-2410-1016 від 22.04.2021 Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визначення ОСОБА_1 податкового зобов?язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб 18010700, податковий період - 202, сума податкового зобов`язання - 2762,76 грн податку за землю та 14077,17 грн боргу, тобто усього - 16839,93 грн із встановленням зобов`язання сплати їх протягом 60 днів з дня його отримання та податкове повідомлення-рішення за №1235633-2410-1016 від 22.04.2021 Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб 18010700, податковий період - 2021, сума податкового зобов?язання - 39,21 грн податку на землю та 14077,17 грн боргу, тобто усього: 14 116,38 грн. із встановленням зобов`язання сплати їх протягом 60 днів з дня його отримання визнати протиправними та скасувати;
- визнати протиправними бездіяльність відповідача щодо збереження відображення в інформаційних базах даних Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику і інтегрованих картках платника податків відомостей та даних відносно ОСОБА_1 , як платника податку на землю та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Київській області внести зміни в Інформаційну систему «Податковий блок» шляхом виключення з них відомостей про платника податку на землю - ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона не є платником відповідного податку на землю з огляду на те, що її право власності на земельну ділянку припинилося 15.04.2020 та одночасно відбувся перехід права власності щодо земельної ділянки та житлового будинку до нового власника. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року позовні вимоги - задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Київській області від 22.04.2021 №1235634-2410-1016. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за позивачем обліковуються дві земельні ділянки: 1) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,20 гектара з 22.11.2007; 2) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,362 гектара з 22.11.2007. 
Враховуючи вимоги абзацу п`ятого пункту 286.5 статті 286 ПК України, платнику за вищезгадані земельні ділянки сформовано податкові повідомлення-рішення за 2021 від 22.04.2021 №1235633-2410-1016 на суму 39,21 грн та №1235634-2410-1016 на суму 2762,76 грн, відповідно до вимог чинного законодавства.
Оскільки відповідач звертає увагу, що позивач не скористався правом звернення до контролюючого органу для проведення звірки даних щодо наявних на праві власності земельних ділянок, тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебувала на обліку платників податків в ГУ ДПС у Київській області.
22 квітня 2021 року ГУ ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1235634-2410-1016, яким визначило позивачу до сплати податкове зобов`язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» в сумі 2 762,76 грн (податковий період - 2021 рік).
Крім того, 22.04.2021 ГУ ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1235633-2410-1016, яким визначило позивачу до сплати податкове зобов`язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» в сумі 39,21 грн (податковий період - 2021 рік).
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи відчуження у 2020 році земельної ділянки з кадастровим номером 3223151000:01:003:0022 ОСОБА_2 та згодом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у 2021 не є платником земельного податку за вказану земельну ділянку, внаслідок чого нарахування позивачу податкового зобов`язання з земельного податку за 2021 рік за цю земельну ділянку є неправомірним, тому наявні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 22.04.2021 №1235634-2410-1016, яким ОСОБА_1 за 2021 рік визначено податкове зобов`язання з земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:003:0022 площею 0,2026 га в сумі 2 762,76 грн.
Разом з тим, оскільки позивач, як власник земельної ділянки, зобов`язана сплачувати земельний податок, а тому визначення ГУ ДПС у Київській області податкового зобов`язання з земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:003:0023 площею 0,3596 га у 2021 році є правомірним, відтак податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 22.04.2021 №1235633-2410-1016, яким ОСОБА_1 у 2021 році визначення податкове зобов`язання з земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:003:0023 на суму 39,21 грн, є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Крім того, оскільки сума податкового боргу за ОСОБА_1 в розмірі 14 077,14 грн виникла з 2010 року як на підставі самостійно задекларованих грошових зобов`язань (які є узгодженими з моменту подання декларації), так і на підставі вказаних вище податкових повідомлень-рішень, які позивачем не оскаржені, а отже є узгодженими, тому вимоги позивача щодо скасування податкового боргу в сумі 14 077,14 грн є безпідставними.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Київській області щодо невнесення змін до інформаційних баз даних, а саме, невиключення відомостей про ОСОБА_1 як платника податку на землю з інформаційної системи «Податковий блок», так як позивачем обрано неналежний спосіб судового захисту.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно п. п. 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу), землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
За змістом підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
За правилами пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
Згідно частин першої та другої ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. 
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до статей 125, 126 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004.
Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України, згідно з якими до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Аналіз зазначених норм права дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.
Так, у розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.
Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 8 червня 2016 року (справа №21-804а16) та постанові від 12 вересня 2017 року (справа №21-3078а16), а також Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року (справа №825/308/17), від 19 червня 2018 року (справа №822/2696/17), від 17 грудня 2019 року (справа № 804/4739/16), від 27 січня 2020 року (справа №804/886/18).
У силу вимог п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (пункт 274.1 статті 274 Податкового кодексу України).
У силу вимог пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 286.5 статті 286 цього Кодексу встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Якщо такий перехід відбувається після 1 липня поточного року, то контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Аналіз вищезазначених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що контролюючий орган уповноважений здійснювати нарахування фізичним особам податкових зобов`язань із земельного податку на підставі даних державного земельного кадастру щодо площі земельної ділянки, її нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також рішення сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад щодо ставок земельного податку.
Так, підпунктом 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
У силу вимог частин першої і другої ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Статтею 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про нормативну оцінку земельної ділянки включаються до Державного земельного кадастру.
Відповідно до частини першої статті 38 вказаного Закону відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.
Відповідно до пункту 4 Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 № 1386, Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі: Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача.
Таким чином, належним джерелом даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки є витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який виданий територіальним органом Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки, або відомості з Державного земельного кадастру.
Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом 22.04.2021 винесено податкові повідомлення-рішення форми «Ф»: 
- №1235634-2410-1016, яким визначено ОСОБА_1 до сплати податкове зобов`язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» в сумі 2 762,76 грн (податковий період - 2021); 
- №1235633-2410-1016, яким визначило ОСОБА_1 до сплати податкове зобов`язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» в сумі 39,21 грн (податковий період - 2021).
Щодо податкового повідомлення-рішення від 22.04.2021 №1235634-2410-1016, слід зазначити настцпне.
Розрахунок плати за землю свідчить про те, що цільове призначення земельної ділянки площею 0,2 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку; тариф - 13813,79; сума земельного податку - 2762,76 грн.
Так, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії АЖ №425615 від 13.11.2008 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №15069 від 22.10.2007 є власником земельної ділянки з кадастровим номером: 3223151000:01:003:0022 площею 0,2026 га за адресою: АДРЕСА_1 ; цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Даний акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833100787.
У відповідності до акту про реалізацію предмета іпотеки від 06.05.2020 за ВП №60668308, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. перебувало виконавче провадження №60668308, відкрите 20.11.2019 з примусового виконання виконавчого листа №372/1341/14-ц, виданого 05.12.2014 Обухівським районним судом Київської області.
У ході примусового виконання зазначеного виконавчого документа відповідно до постанови №60668308 про опис та арешт (коштів) боржника приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. описано майно боржника, а саме: житловий будинок, загальною площею 45,0 кв.м. та земельна ділянка кадастровий номер: 3223151000:01:003:0022, площа (га): 0.2026, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №474922 від 15.04.2020, сформованого ДП «СЕТАМ», 15.04.2020 відбулись електронні торги з реалізації майна (реєстраційний номер лота №411738), а саме: житловий будинок, загальною площею 45,0 кв.м. та земельна ділянка кадастровий номер: 3223151000:01:003:0022, площа (га): 0.2026, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначений акт містить таку інформацію: іпотекодержатель: АТ «Альфа-Банк»; іпотекодавець: ОСОБА_1 ; предмет іпотеки: житловий будинок, загальною площею 45,0 кв. м. та земельна ділянка кадастровий номер: 3223151000:01:003:0022, площа (га): 0.2026, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; стартова ціна: 278 576,17 грн; ціна продажу лоту: 278 576,17 грн; переможець торгів: ОСОБА_2 .
У листі ДП «Сетам» від 05.02.2020 №976/17-18-20 (а.с. 26) містяться відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота: 405935; відомості про предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 45 кв. м. та земельна ділянка площею 0.2026 га, к/н 3223151000:01:003:0022 за адресою: АДРЕСА_1 ; день та час проведення електронних торгів: 02.03.2020 09:00; початкова ціна продажу майна: 348 220,21 грн.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.07.2021 №264147791, власником об`єкта нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 45 кв.м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 3223151000:01:003:0022, з 07.12.2020 є ОСОБА_3 ; підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу від 07.12.2020.
Отже, земельна ділянка з кадастровим номером 3223151000:01:003:0022 площею 0,2026 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_1 на підставі державного акту серії АЖ №425615 від 13.11.2008 та в процесі примусового виконання в межах ВП №60668308 реалізована на електронних торгах 02.03.2020 ОСОБА_2 , а 07.12.2020 продана ОСОБА_3 .
Відтак, враховуючи відчуження у 2020 році земельної ділянки з кадастровим номером 3223151000:01:003:0022 ОСОБА_2 та згодом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у 2021 не є платником земельного податку за вказану земельну ділянку, внаслідок чого нарахування позивачу податкового зобов`язання з земельного податку за 2021 рік за цю земельну ділянку є неправомірним.
З огляду на вказане, наявні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 22.04.2021 №1235634-2410-1016, яким ОСОБА_1 за 2021 рік визначено податкове зобов`язання з земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:003:0022 площею 0,2026 га в сумі 2 762,76 грн.
Стосовно податкового повідомлення-рішення від 22.04.2021 №1235633-2410-1016, колегія суддів звертає увагу на таке.
Як свідчить розрахунок плати за землю, цільове призначення земельної ділянки площею 0,362 га - для ведення особистого селянського господарства; тариф - 108,32; сума земельного податку - 39,21 грн.
У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЖ №425616 від 13.11.2008 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №15074 від 22.10.2007 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223151000:01:003:0023 площею 0,3596 га за адресою: АДРЕСА_1 ; цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. 
Даний акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833100788.
Листом ДП «Сетам» від 06.12.2020 №12720/17-18-19 (а.с. 16) надано відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота: 392997; відомості про предмет іпотеки: земельна ділянка площею 0.3596 га, к/н 3223151000:01:003:0023 за адресою: АДРЕСА_1 ; день та час проведення електронних торгів: 02.01.2020 09:00; початкова ціна продажу майна: 95 950,76 грн.
Отже, матеріали справи містять докази виставлення земельної ділянки за кадастровим номером 3223151000:01:003:0023 площею 0,3596 га на прилюдні торги.
Втім, матеріали справи не містять доказів продажу (реалізації) на прилюдних торгах, проведених ДП «Сетам», земельної ділянки з кадастровим номером 3223151000:01:003:0023 площею 0,3596 га, про що зазначає позивач у позовній заяві.
Інформація з акту про реалізацію предмета іпотеки від 06.05.2020, а також з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.07.2021 №264147791, стосується земельної ділянки з кадастровим номером 3223151000:01:003:0022 площею 0,2026 га.
Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 в спірний період була власником зазначеної земельної ділянки.
Отже, позивач, як власник земельної ділянки, зобов`язана сплачувати земельний податок, а тому визначення ГУ ДПС у Київській області податкового зобов`язання з земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:003:0023 площею 0,3596 га у 2021 році є правомірним, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. 
Щодо позовних вимог про скасування податкового боргу, слід звернути увагу на наступні обставини справи.
Згідно з підпунктами 16.1.3., 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпунктів 36.1.-36.3. статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 54.1. статті 54 ПК України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).
Відповідно до пункту 58.1 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
З положень зазначених норм закону випливає, що обов`язок зі сплати грошового зобов`язання у платника податків виникає з наступного дня за днем узгодження такого зобов`язання і має бути виконаний протягом десяти днів. 
Як свідчать матеріали справи, відповідно до відомостей інформаційної системи ДПС станом на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень за ОСОБА_1 обліковується борг у розмірі 14 077,17 грн, який виник на підставі:
- 15.11.2010 [13.54] Нарах. плат. самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) розрахунок №0342581720 від 01.07.2010 терм. спл. 15.11.2010 сума 13,54 грн;
- 24.01.2011 [6.55] Донараховано ШС (за невчасну сплату) акт пот. р. податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № 0003691702 від 12.01.2011 сума 6,55 грн;
- 29.08.2011 [31.19] Нарах. плат. самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) розрахунок №0546351720 від 24.05.2011 терм. спл. 29.08.2011 сума 31,19 грн;
- 29.08.2012 [31.98] Нарах, плат. самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) розрахунок №0333771700 від 19.06.2012 терм. спл. 29.08.2012 сума 31,98 грн;
- 29.08.2013 [31.98] Нарах. плат. самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) розрахунок №0334061720 від 28.05.2013 терм. спл. 29.08.2013 сума 31,98 грн;
- 09.12.2014 [2.47] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №19975-15 від 10.10.2014 терм. спл. 09.12.2014 сума 2,47 грн;
- 09.12.2014 [56.31] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №19976-15 від 10.10.2014 терм .спл. 09.12.2014 сума 56,31 грн;
- 29.10.2015 [3.09] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №9625567 від 30.08.2015 терм. спл. 29.10.2015 сума 3,09 грн;
- 29.10.2015 [66.69] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №9625568 від 30.08.2015 терм. спл. 29.10.2015 сума 66,69 грн;
- 27.12.2016 [37.05] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №10156202-101613 від 28.10.2016 терм. спл. 27.12.2016 сума 37,05 грн.;
- 27.12.2016 [100.67] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №10156203-101613 від 28.10.2016 терм. спл, 27.12.2016 сума 100,67 грн;
- 01.12.2017 [2534.87] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №238209-101613 від 02.10.2017 терм. спл. 01.12.2017 сума 2534,87 грн;
- 01.12.2017 [23.53] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №238210-101613 від 02.10.2017 терм. спл. 01.12.2017 сума 23,53 грн;
- 05.10.2018 [23.53] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №9314583-5502-1013 від 06.08.2018 терм. спл. 05.10.2018 сума 23,53 грн;
- 05.10.2018 [5525.52] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №9314585-5502-1013 від 06.08.2018 терм. спл. 05.10.2018 сума 5525,52 грн;
- 25.08.2019 [2762.7] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №180309-5508-1016 від 26.06.2019 терм. спл. 25,08.2019 сума 2762,7 грн;
- 25.08.2019 [23.53] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №180308-5508-1016 від 26.06.2019 терм. спл. 25.08.2019 сума 23,53 грн;
- 28.07.2020 [2762.76] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №5895409-5505-1016 від 15.05.2020 терм. спл. 28.07.2020 сума 2762,76 грн;
- 28.07.2020 [39.21] Нараховано податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») « 5895407-5505-1016 від 15.05.2020 терм. спл. 28.07.2020 сума 39,21 грн.
Згідно з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Разом з тим, як вірно відзначено судом першої інстанції, доказів оскарження податкових повідомлень-рішень позивачем податкового зобов`язання до суду не надано.
Оскільки сума податкового боргу за ОСОБА_1 в розмірі 14 077,14 грн виникла з 2010 року як на підставі самостійно задекларованих грошових зобов`язань (які є узгодженими з моменту подання декларації), так і на підставі вказаних вище податкових повідомлень-рішень, які позивачем не оскаржені, тому вимоги позивача щодо скасування податкового боргу в сумі 14 077,14 грн є безпідставними.
Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Київській області щодо невнесення змін до інформаційних баз даних, а саме, невиключення відомостей про ОСОБА_1 як платника податку на землю з інформаційної системи «Податковий блок», оскільки інформаційні бази даних ДПС (зокрема, система «Податковий блок») є технічними інформаційними ресурсами, які відображають фактичні дані про платників податків, сформовані на підставі податкової звітності та рішень контролюючого органу. 
Самі по собі дії чи бездіяльність щодо внесення або невнесення інформації до таких систем не створюють, не змінюють і не припиняють податкових зобов`язань платника, а лише мають інформаційний (обліковий) характер.
Отже, висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову є правильним та таким, що відповідає приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді Ю.К. Черпак

І.В. Штульман