Справа № 420/38944/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОДЖИК А» (код ЄДРПОУ 39913647, місце знаходження: 65031, м. Одеса, вул.. Чапаєва, 5-а; адреса для листування: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, 29,кв. 15) до Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 листопада 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОДЖИК А» (код ЄДРПОУ 39913647, місце знаходження: 65031, м. Одеса, вул. Чапаєва, 5-а; адреса для листування: 65048, м. Одеса, вул.. Успенська, 29,кв. 15) до Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул..Костюшка Т., 1), в якій позивач просить: 
- Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/000297/2 від 31.07.2025 р. 
- Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209150/2025/000040 від 31.07.2025 р.
Також, у позові представник просить стягнути судові витрати. 
Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ТОВ «ЛОДЖИК А» займається основним видом діяльності - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. 
З метою митного оформлення придбаного товару за контрактом №4 від 01.10.2024 року укладеного з NantongKingwayComplexMaterial CO., LTD (Китай) та Специфікацією № 2 від 08.05.2025 року декларантом подано до митного оформлення митну декларацію ЕМД №25UA209150008330U0 від 30.07.2025 року.
На вимогу митного органу щодо надання додаткових документів, направлено лист, яким повідомлено, про відсутність будь-яких інших документів. 
За результатом розгляду такої декларації та відповіді на запит, Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/000297/2 від 31.07.2025р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209150/2025/000040.
На думку представника позивача така відмова є протиправною та рішення підлягають скасуванню, з огляду на таке. 
Стосовно прайс-листа від 08.05.2025 року, представник позивача зазначив, що митним органом помилково в Рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено дату прайс-листа « 08.05.2025 р.», в той час як дійсною датою прайс-листа №KW-20250801-1 є 03.07.2025 р. Тому, ціни в прайс-листі встановлені на цю дату, а додаткове зазначення в прайс-листі періоду дії цін не вимагається законодавством. При цьому, такий прайс-лист складено до проведення останньої оплати за таким контрактом - 09.07.2025 р. Фактично, такий прайс-лист підтверджує відсутність змін у ціні Товару після складення основних документів.
А посилання митного органу на неповноту чи обмеженість відомостей в прайс-листі як на підставу для коригування митної вартості товарів, - є необґрунтованими та прямо суперечать положенням законодавства та усталеній судовій практиці.
Стосовно платіжної інструкції №150 від 21.05.2025 року, представник позивача зазначив, що дійсно позивачем було допущено помилку та до митного оформлення надано платіжну інструкцію, яка стосувалась іншого контракту. Проте, про зазначену механічну помилку, допущену під час направлення документів до митного органу, ТОВ «Лоджик А» дізналося лише після отримання оскаржуваного рішення. Вказане зумовлено тим, що у повідомленні митного органу від 30.07.2025 р. про надання додаткових документів були наведені лише загальні формулювання без інформування про надання помилкової платіжної інструкції. Внаслідок цього декларант був позбавлений можливості своєчасно надати належну платіжну інструкцію № 153 від 10.06.2025 р., що фактично виключило усунення технічної помилки до прийняття спірного рішення.
У зв`язку з чим, до суду надано копію платіжної інструкції № 153 від 10.06.2025 р., яка підтверджує здійснення відповідного платежу по контракту від 01.10.2024 р. на суму 8 000,00 доларів США.
Отже, митний орган фактично досліджував процедуру виконання господарських зобов`язань заданим контрактом, що прямо суперечить вимогам законодавства, а відтак аргументи митного органу про не підтвердження відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за оцінюваний товар через відсутність однієї платіжки, що лягли в основу оскаржуваного рішення, - є необґрунтованими та прямо суперечать положенням законодавства та усталеній судовій практиці.
Стосовно витрат на транспортування представник позивача зазначив, на підтвердження вартості витрат на транспортування товару за межами державного кордону України, митному органу було надано копії таких документів:
коносамент №WMSS25043441 від 18.05.2025; 
міжнародна автотранспортна накладна (CMR) № 2083 від 23.07.2025; 
договір №01/14 про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.10.2024, укладений між ТОВ «Ламан Шилінг» (експедитор) та ТОВ «Лоджик А» (клієнт); 
договір №20/09/19 про перевезення вантажів автотранспортом від 20.09.2019 р., укладений між ТОВ «ЛАМАН ШИЛІНГ» (Замовник) та TOB «ВІАТ-ТРАНС» (Виконавець); 
довідка ТОВ «ЛАМАН ШИЛІНГ» про транспортні витрати вих. №469744 від 24.07.2025, в якій міститься детальна інформація про витрати на транспортування Товару за межами державного кордону України та на території України. При цьому, у вказану вартість транспортних витрат до кордону України включені витрати послуги залучених ТОВ «Ламан Шилінг» (експедитором) третіх осіб для перевезення і експедирування, у т.ч., перевізників, агентів, операторів порту/терміналу, витрати з надання послуг по вивантаженню, перевантаженню, обробки вантажу в порту Gdansk (Польща), портові/термінальні збори тощо, які пов`язані з транспортуванням, обробленням товару в порту і доставкою до місця призначення в Україні; 
Рахунок-фактура ТОВ «ЛАМАН ШИЛІНГ» № LS-4663647 від 24.07.2024 року; 
довідка ТОВ «ЛАМАН ШИЛІНГ» про транспортні витрати від 30.07.2025 вих. № 469744-1 в якій міститься детальна інформація про витрати на транспортування Товару за межами державного кордону України та на території України.
Окрім того, на виконання зобов`язань на підставі виставленого рахунку позивачем було перераховано грошові кошти за надані послуги, що підтверджується платіжними інструкціями. Однак, така оплата була здійснена вже після прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, а відтак такі документи не могли бути подані при митному оформленні. 
Отже, висновки митного органу про те, що декларантом не надано достатніх доказів витрат на транспортування товарів, а також, що у рахунку-фактурі LS-4663647 від 24.07.2025 року відсутні такі складові як витрати на навантаження, вивантаження в порту призначення та обробку оцінюваних товарів є помилковими та прямо спростовуються належними та допустимими доказами.
Стосовно CMR М2083 від 23.07.2025 р, представник позивача зазначив, що такі доводи є помилковими з огляду на те, що вказана товарно-транспортна накладна містить необхідні відмітки - печатку та підпис відповідальної особи. Крім того, вказана ТТН містить посилання на відправника, вантажоодержувач, перевізника, комерційний інвойс, опис та кількість товару відповідає інформації відображеній у комерційному інвойсі та коносаменті. Тобто вказана товарно-транспортна накладна підтверджує перевезення товару саме за основним контрактом. 
З наведених підстав представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.
Через канцелярію суду 15.12.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 12.12.2025) від Львівської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на таке.
Під час здійснення митного оформлення за митною декларацією від 28.07.2025 № 25UA209230070613U4 було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та виявлено наступне:
- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;
- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. 
Одним із основних документів, що підтверджують митну вартість товару відповідно до вимог ч.2 ст.53 МКУ є зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. 
Поставка товару здійснювалась на підставі Контракту на поставку продукції № 4 від 01.10.2024, що укладений між NantongKingwayComplexMaterialCo.Ltd (Продавець) та ТОВ «Лоджик А» (Покупець) (надалі – Контракт ЗЕД). 
Прайс-лист від 08.05.2025 не може бути взятий до уваги як такий, що підтверджує вартість товарів, оскільки ціни встановлені без зазначення періоду дії таких цін. При цьому, такий прайс-лист не підписаний уповноваженою особою зі сторони Продавця. 
Відповідно до п.2.4. Контракту ЗЕД, покупець здійснює 30% передоплату після отримання Проформи інвойсу відповідно до специфікації до даного Контракту, а решту, - 70% всієї вартості в Проформі інвойсі продавця протягом 5 днів після отримання усного повідомлення про завершення виробництва товарів від продавця.
До митного оформлення надано платіжні інструкції в іноземній валюті, зокрема: №146 від 04.04.2025 на суму 10 312 дол.США; №152 від 06.06.2025 на суму 4500 дол.США; №158 від 09.07.2025 на суму 11 560 дол.США; При цьому, сума зазначених вище платіжних інструкцій становить 26 372 дол.США, в той час як сума поставки становить 34 372,50 дол.США. 
Відповідно до п. 14 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216, платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, оформлена ініціатором в електронній або паперовій формі, повинна містити, серед інших, такий обов`язковий реквізит як підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації. 
На платіжних інструкціях в іноземній валюті №146 від 04.04.2025, №152 від 06.06.2025, №158 від 09.07.2025, поданих до митного оформлення, такі реквізити відсутні, що не дозволяє їх розглядати як належний документ для підтвердження митної вартості. 
Окрім вказаних платіжних інструкцій, декларантом надано платіжну інструкцію №150 від 21.05.2025 на суму 8000 дол.США. При цьому, в графі 70 «Призначення платежу» зазначено «Prepaymentcontract D-X-I-365/19.03.2019 date 19.03.2019 invoice 7100034992 date 25.04.2025». Дані документи не стосуються даної поставки. 
Відтак, зазначений банківський документ №150 від 21.05.2025 не може бути взятий до уваги в якості банківського платіжного документу, що стосується оцінюваного товару та підтверджує факт оплати, оскільки:
- згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» та Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2 (надалі – Положення № 2), для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 (надалі Постанова № 216);
-у графі 70 «Інформація про переказ» наявне посилання на Контракт та інвойс, що не стосуються даної поставки, що не дає можливості ідентифікувати їх з оплатою за оцінювані товари. Зазначене вище не дає можливості ідентифікувати оплату за оцінювані товари, а отже, - декларантом документально не підтверджено відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за оцінюваний товар. 
Відповідно до наданих документів продавець поставляє товар на умовах «FOB Shanghai». Відповідно до Incoterms 2020 термін FOB FreeonBoard (Назва порту відвантаження) який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець.
Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, митне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. 
З огляду на маршрут транспортування товару (Shanghai – Gdansk – Україна) при умовах поставки FOB – Shanghai експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту Gdansk. При цьому, в поданому до митного оформлення рахунку-фактурі №LS-4663647 від 24.07.2025 відсутні такі складові як витрати на навантаження, вивантаження в порту призначення та обробку оцінюваних товарів, митне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. 
Договором №01/14 про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.10.2024, що укладений між ТОВ «ЛаманШипінг» (Експедитор) та ТОВ «Лоджик А» (Клієнт) (надалі – Договір ТЕО), п.4.1. передбачено, що оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом на підставі та відповідно до рахунку Експедитора шляхом 100% передоплати до моменту надання послуг, та не пізніше банківського дня, у якому рахунок виставлявся до сплати. Рахунок фактура №LS-4663647 датований 24.07.2025. При цьому, будь-яких платіжних інструкцій, які б стосувались оплати транспортних послуг, надано не було. 
Зазначене вище, в своїй сукупності, не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, і, відповідно - числового значення рівня митної вартості товару. 
Відповідно до ст.5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956), вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складені вантажна накладна. При цьому, в наданій до митного оформлення CMR №2083 від 23.07.2025, в графі 22 «підпис та штамп відправника» не проставлено жодних відміток відправника товару, тобто, відсутні підпис та печатка такої особи. 
Отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.
Через канцелярію суду 16.12.2025 року від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів. 
Через канцелярію суду 18.12.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої представник заперечує проти доводів викладених у відзиві та наполягає на задоволенні позовних вимог.
Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили. 
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОДЖИК А» зареєстровано 24.07.2015 року.
Основний вид економічної діяльності: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
Так судом встановлено, що 01.10.2024 року між ТОВ «ЛОДЖИК А» (Україна, покупець) та NantongKingwayComplexMaterial CO., LTD (Китай, продавець) укладено контракт №4 на поставку продукції, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати товари у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти їх та оплатити. (п. 1.1 контракту)
Асортимент, ціни на товари визначаються у Специфікаціях до цього контракту. (п. 1.2 контракту)
Загальна вартість договору не повинна перевищувати 500 000,00 дол США і включає вартість стандартної упаковки, маркування, завантаження та вартість доставки до місця відвантаження, а також інші витрати продавця. (п. 2.2 контракту)
Покупець здійснює 30% передоплати після отримання проформи інвойсу, виданого відповідно до специфікації до цього договору, і покупець сплачує залишкову суму 70% від загальної вартості в проформі інвойс продавцю протягом 5 днів після отримання усного повідомлення про завершення виробництва товару від продавця. Продавець здійснює відправлення після 100% оплати від покупця. (п. 2.4 контракту)
Продавець постачає товари на умовах FOB Шанхай, Китай (Інкотермс 2010). Продукт призначений для імпорту в Україну. (п. 3.4 контракту)
Відповідно до специфікації №2 від 08.05.2025 року сторонами контракту узгоджено поставку товару на суму 34 236,45 дол США на умовах FOB Шанхай. 
Відповідно до проформи інвойс №KW-20250402-1 від 02.04.2025 року узгоджено поставку товару «супердифузійна мембрана» на суму 34372,50 дол США. Умови оплати: 30% передоплати банківським переказом, 70% - після відвантаження. Термін постачання товару – 180 днів. 
Відповідно до комерційного інвойсу № KW-20250508-1 від 08.05.2025 року сторонами узгоджено поставку товару «супердифузійна мембрана» на суму 34372,50 дол США.
Відповідно до пакувального листа товар упаковано у 2001 рулон. 
Оплата за вказаний товар підтверджена платіжними інструкціями: №146 від 04.04.2025 року на суму 10312,00 дол США; №№152 від 06.06.2025 року на суму 4500,00 дол США; №158 від 09.07.2025 року на суму 11560,50 дол США; № 153 від 10.06.2025 року на суму 8000,00 дол США. 
Також, судом встановлено, що з метою доставки вказаного товару, між ТОВ «ЛОДЖИК А» (клієнт) та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» (експедитор) 01.10.2024 року було укладено договір № 01/14 про транспортно-експедиційне обслуговування. У свою чергу, між ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» та ТОВ «ВІАТ-ТРАНС» було укладено договір №20/09/19 перевезення вантажів автотранспортом від 20.09.2019 року. 
Відповідно до рахунку-фактури №LS-4663647 від 24.07.2025 року ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» надано позивачу такі послуги: 
1. Міжнародне перевезення за межами державного кордону України – 45000,00 грн;
2. Експедиторська винагорода – 1046,00 грн та ПДВ 209,20 грн;
3. Транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України - 34032,33 грн;
4. Морське перевезення вантажу за межами державного кордону України – 98830,00 грн; 
5. Міжнародне автоперевезення по території України – 34354,07 грн;
Всього: 213 471,60 грн (в т.ч. ПДВ). 
Відповідно до довідки про транспортні витрати за вих.. № 469744 від 24.07.2025 року вартість міжнародного морського перевезення вантажу за коносаментом WMSS25043441 в контейнері CAIU9852083 за маршрутом порт Shanghai (China) - порт Gdansk (Poland), становить 98830 грн. 00 коп. Транспортно-eкспедиторське обслуговування за межами державного кордону Укрaїни – 34032 грн 33 коп. Міжнародне автоперевезення за межами державного кордону Укрaїни до м. п. Ягодин за реєстраційним номером BX2640IB/BX4612XF- 45000 грн 00 коп. Міжнарoдне автоперевезення по території України за маршрутом Ягодин Хмельницький за реєстраційним номером BX2640IB/BX4612XF – 34354 грн 07 коп. Страхування вантажу не проводилося.
Оплату за надані послуги підтверджено платіжними інструкціями: №3815 від 05.08.2025 року на суму 50000,00 грн, № 3820 від 07.08.2025 року на суму 50000,00 грн, №3852 від 27.08.2025 року в розмірі 50000,00 грн, №3858 від 29.08.2025 року на суму 30000,00 грн та № 3861 від 01.09.2025 року в розмірі 33471,60 грн. 
Так, судом встановлено, що з метою митного оформлення вказаного товару декларантом подано до митного оформлення митну декларацію ЕМД №25UA209150008330U0 від 30.07.2025 року.
На вимогу митного органу, декларантом було направлено лист від 30.07.2025 року яким повідомлено, що надано повний перелік документів, що підтверджують митну вартість товару відповідно до статті 53 МКУ. Будь-яких інших документів, які б підтверджували митну вартість товарів (в тому числі її складових), враховуючи умови поставки, крім тих, що вже надані, законодавством не передбачено. Таким чином, будь-яких інших документів відповідно до ч.2-4 ст. 53 МК України надаватись не буде.
Проте, за результатом розгляду вказаних пояснень, на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про корегування митної вартості товарів № UA209000/2025/000297/2 від 31.07.2025 року та картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209150/2025/000040.
Не погодившись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.
Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.
До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.
Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.
Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.
Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Суд встановив, та матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про корегування митної вартості товарів UA209000/2025/000297/2 від 31.07.2025 року, а саме:
Одним із основних документів, що підтверджують митну вартість товару відповідно до вимог ч.2 ст.53 МКУ є зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Поставка товару здійснювалась на підставі Контракту на поставку продукції №4 від 01.10.2024, що укладений між NantongKingwayComplexMaterialCo.Ltd (Продавець) та ТОВ «Лоджик А» (Покупець) (надалі – Контракт ЗЕД). Прайс лист від 08.05.2025 не може бути взятий до уваги як такий, що підтверджує вартість товарів, оскільки: ціни встановлені без зазначення періоду дії таких цін. При цьому, такий прайс-лист не підписаний уповноваженою особою зі сторони Продавця. 
Відповідно до п.2.4. Контракту ЗЕД, покупець здійснює 30% передоплату після отримання Проформи інвойсу відповідно до специфікації до даного Контракту, а решту, - 70% всієї вартості в Проформі інвойсі продавця протягом 5 днів після отримання усного повідомлення про завершення виробництва товарів від продавця. До митного оформлення надано платіжні інструкції в іноземній валюті, зокрема: №146 від 04.04.2025 на суму 10 312 дол.США; №152 від 06.06.2025 на суму 4500 дол.США; №158 від 09.07.2025 на суму 11 560 дол.США; При цьому, сума зазначених вище платіжних інструкцій становить 26 372 дол.США, в той час як сума поставки становить 34 372,50 дол.США. Відповідно до п. 14 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216, платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, оформлена ініціатором в електронній або паперовій формі, повинна містити, серед інших, такий обов`язковий реквізит як підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації. На платіжних інструкціях в іноземній валюті №146 від 04.04.2025, №152 від 06.06.2025, №158 від 09.07.2025, поданих до митного оформлення, такі реквізити відсутні, що не дозволяє їх розглядати як належний документ для підтвердження митної вартості. Окрім вказаних платіжних інструкцій, декларантом надано платіжну інструкцію №150 від 21.05.2025 на суму 8000 дол.США. При цьому, в графі 70 «Призначення платежу» зазначено «Prepaymentcontract D-X-I-365/19.03.2019 date 19.03.2019 invoice 7100034992 date 25.04.2025». Дані документи не стосуються даної поставки. Відтак, зазначений банківський документ №150 від 21.05.2025 не може бути взятий до уваги в якості банківського платіжного документу, що стосується оцінюваного товару та підтверджує факт оплати, оскільки: -згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» та Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2 (надалі – Положення № 2), для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 (надалі – Постанова № 216);-у графі 70 «Інформація про переказ» наявне посилання на Контракт та інвойс, що не стосуються даної поставки, що не дає можливості ідентифікувати їх з оплатою за оцінювані товари. Зазначене вище не дає можливості ідентифікувати оплату за оцінювані товари, а отже, - декларантом документально не підтверджено відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за оцінюваний товар. 
Відповідно до наданих документів продавець поставляє товар на умовах «FOB Shanghai». Відповідно до Incoterms 2020 термін FOB FreeonBoard (Назва порту відвантаження) який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, митне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. З огляду на маршрут транспортування товару (Shanghai – Gdansk Україна) при умовах поставки FOB – Shanghai експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту Gdansk. При цьому, в поданому до митного оформлення рахунку-фактурі №LS-4663647 від 24.07.2025 відсутні такі складові як витрати на навантаження, вивантаження в порту призначення та обробку оцінюваних товарів, митне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Договором №01/14 про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.10.2024, що укладений між ТОВ «ЛаманШипінг» (Експедитор) та ТОВ «Лоджик А» (Клієнт) (надалі – Договір ТЕО), п.4.1. передбачено, що оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом на підставі та відповідно до рахунку Експедитора шляхом 100% передоплати до моменту надання послуг, та не пізніше банківського дня, у якому рахунок виставлявся до сплати. Рахунок фактура №LS-4663647 датований 24.07.2025. При цьому, будь-яких платіжних інструкцій, які б стосувались оплати транспортних послуг, надано не було.Зазначене вище, в своїй сукупності, не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, і, відповідно - числового значення рівня митної вартості товару. 
Відповідно до ст.5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956), вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складені вантажна накладна. При цьому, в наданій до митного оформлення CMR №2083 від 23.07.2025, в графі 22 «підпис та штамп відправника» не проставлено жодних відміток відправника товару, тобто, відсутні підпис та печатка такої особи.
Отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.
Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст. 54 МК України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості.
Суд встановив, що на вимогу митного органу, декларантом було направлено лист від 30.07.2025 року яким повідомлено, що надано повний перелік документів, що підтверджують митну вартість товару відповідно до статті 53 МКУ. Будь-яких інших документів, які б підтверджували митну вартість товарів (в тому числі її складових), враховуючи умови поставки, крім тих, що вже надані, законодавством не передбачено. Таким чином, будь-яких інших документів відповідно до ч.2-4 ст. 53 МК України надаватись не буде.
Врахувавши вказані пояснення відповідачем були прийняті оскаржувані рішення та картка відмови.
Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку по кожній розбіжності окремо.
Стосовно доводів митного органу що «прайс лист від 08.05.2025 не може бути взятий до уваги як такий, що підтверджує вартість товарів, оскільки: ціни встановлені без зазначення періоду дії таких цін. При цьому, такий прайс-лист не підписаний уповноваженою особою зі сторони Продавця» суд зазначає таке.
По-перше, суд погоджується з доводами представника позивача, що в оскаржуваному рішенні помилково вказано дату прайс-листа «від 08.05.2025», адже при митному оформленні декларантом було надано прайс лист від 03.07.2025 року. 
По-друге, стосовно зазначення в прайс-листі періоду дії вказаних цін, суд зазначає, що за своєю суттю вказаний документ формується продавцем, і зазначення в ньому інформації здійснює, в даному випадку не декларант, а продавець товару. Отже, декларант не може впливати на зміст прайс-листа, та нести відповідальність за його складання. Таким чином, такі доводи митного органу є безпідставними та відхиляються судом. 
Крім того, відповідно до національного законодавства прайс-лист належить до додаткових документів, потреба у якому виникає виключно у разі якщо надані до митного документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
А тому суд погоджується з доводами представника позивача, що неповнота або обмеженість відомостей вказаний у прайс-листі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.
Доводи митного органу, що «на платіжних інструкціях в іноземній валюті №146 від 04.04.2025, №152 від 06.06.2025, №158 від 09.07.2025, поданих до митного оформлення, відсутніпідпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації.» відхиляються судом з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до комерційного інвойсу № KW-20250508-1 від 08.05.2025 року сторонами узгоджено поставку товару «супердифузійна мембрана» на суму 34372,50 дол США.
На підтвердження факту оплати за поставлений товар позивачем до митного органу було надано платіжні інструкції: 
№146 від 04.04.2025 року на суму 10312,00 дол США; 
№152 від 06.06.2025 року на суму 4500,00 дол США; 
№158 від 09.07.2025 року на суму 11560,50 дол США. 
Аналізуючи вказані платіжні інструкції, їх оформлення та зміст, судом встановлено, що їх сформовано у відповідній електронній системі банку «УКРСІББАНК». Вказані платіжні інструкції мають відповідну відмітку банку із зазначенням «електронний підпис є коректним». 
А тому доводи митного органу є безпідставними та відхиляються судом. 
Стосовно доводів митного органу, що «надано платіжну інструкцію №150 від 21.05.2025 на суму 8000 дол.США. При цьому, в графі 70 «Призначення платежу» зазначено «Prepaymentcontract D-X-I-365/19.03.2019 date 19.03.2019 invoice 7100034992 date 25.04.2025». Дані документи не стосуються даної поставки. Відтак, зазначений банківський документ №150 від 21.05.2025 не може бути взятий до уваги в якості банківського платіжного документу», представником позивача не заперечується факт подання при митному оформленні товару платіжної інструкції №150 від 21.05.2025 року, яка не стосується даної поставки, разом з цим, представник позивача визнає, що такі дії були технічною помилкою.
У позовній заяві представник позивача звернув увагу, що позивачем було здійснено два платежі на суму 8000,00 дол США по двох різних контрактах, та помилково надано при митному оформленні спірну платіжну інструкцію. Разом з цим, до суду надано копію платіжної квитанції № 153 від 10.06.2025 року, яка свідчить про те, що платіж було здійснено до митного оформлення товару. 
Окрім того, суд погоджується з доводами представника позивача, що митним органом при направленні запиту про надання додаткових документів не було вказано про наявність спірної платіжної інструкції, що позбавило декларанта надати належну платіжну інструкцію. 
Стосовно тверджень митного органу, що «в поданому до митного оформлення рахунку-фактурі №LS-4663647 від 24.07.2025 відсутні такі складові як витрати на навантаження, вивантаження в порту призначення та обробку оцінюваних товарів, митне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Рахунок фактура №LS-4663647 датований 24.07.2025. При цьому, будь-яких платіжних інструкцій, які б стосувались оплати транспортних послуг, надано не було.», суд зазначає, що згідно з пунктами 5, 6 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до п. 3.3 контракту №4 від 01.10.2024 року доставка товару здійснюється перевізником, наданим покупцем. 
Судом встановлено, що між ТОВ «ЛОДЖИК А» (клієнт) та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» (експедитор) 01.10.2024 року було укладено договір № 01/14 про транспортно-експедиційне обслуговування. 
Відповідно до п. 2.2.1 вказаного договору, експедитор має право здійснювати розрахунки з портами, транспортними, експедиторськими та іншими організаціями для виконання своїх зобов`язань за даним договором. 
Так, за надані послуги, експедитором сформовано рахунок-фактуру №LS-4663647 від 24.07.2025 року: 
1. Міжнародне перевезення за межами державного кордону України – 45000,00 грн;
2. Експедиторська винагорода – 1046,00 грн та ПДВ 209,20 грн;
3. Транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України - 34032,33 грн;
4. Морське перевезення вантажу за межами державного кордону України – 98830,00 грн; 
5. Міжнародне автоперевезення по території України – 34354,07 грн;
Всього: 213 471,60 грн (в т.ч. ПДВ). 
Відповідно до довідки про транспортні витрати за вих.. № 469744 від 24.07.2025 рокувартість:
Міжнародного морського перевезення вантажу за коносаментом WMSS25043441 в контейнері CAIU9852083 за маршрутом порт Shanghai (China) - порт Gdansk (Poland), становить 98830 грн. 00 коп. Транспортно-eкспедиторське обслуговування за межами державного кордону Укрaїни – 34032 грн 33 коп. Міжнародне автоперевезення за межами державного кордону Укрaїни до м. п. Ягодин за реєстраційним номером BX2640IB/BX4612XF- 45000 грн 00 коп. Міжнарoдне автоперевезення по території України за маршрутом Ягодин Хмельницький за реєстраційним номером BX2640IB/BX4612XF – 34354 грн 07 коп. Страхування вантажу не проводилося.
Отже, відповідно до вимог наведеної статті 58 МК України перевізником визначено вартість перевезення до митної території України, яка включено у ціну товару.
А тому, суд погоджується з доводами представника позивача, та вважає такі доводи митного органу помилковими. 
Стосовно не надання будь-яких платіжних інструкцій на підтвердження здійснення оплати за транспортні послуги, суд відхиляє вказані доводи з огляду на те, що оплату за надані послуги підтверджено платіжними інструкціями: №3815 від 05.08.2025 року на суму 50000,00 грн, № 3820 від 07.08.2025 року на суму 50000,00 грн, №3852 від 27.08.2025 року в розмірі 50000,00 грн, №3858 від 29.08.2025 року на суму 30000,00 грн та № 3861 від 01.09.2025 року в розмірі 33471,60 грн. Проте, оплата була здійснена після завершення митного оформлення. А порушення сторонами договору його умов щодо оплати, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, а тому такі доводи представника відповідача є необґрунтованими. 
Стосовно тверджень митного органу що «в наданій до митного оформлення CMR №2083 від 23.07.2025, в графі 22 «підпис та штамп відправника» не проставлено жодних відміток відправника товару, тобто, відсутні підпис та печатка такої особи.», суд погоджується з вказаними доводами, що дійсно у п. 22 товарно-транспортної накладної відсутній штамп відправника товару, разом з цим, суд звертає увагу, що декларант не може нести персональну відповідальність за дії вчинені/не вчинені іншою особою. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;
Сторони є вільними в укладенні зовнішньоекономічного договору, а тому відсутність банківських реквізитів у відповідних документах не може вплинути на митну вартість імпортованого товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Суд вважає, що надані позивачем документи та дані, які в них містяться є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.
Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).
В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.
В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).
Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.
Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.
Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.
Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 6911,80 грн за основними вимогами.
Також у позовній заяві представником зазначено, що докази, які необхідні для визначення розміру витрат на правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОДЖИК А» (код ЄДРПОУ 39913647, місце знаходження: 65031, м. Одеса, вул.. Чапаєва, 5-а; адреса для листування: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, 29,кв. 15) до Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. КостюшкаТ., 1) про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/000297/2 від 31.07.2025 року. 
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209150/2025/000040 від 31.07.2025 року Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. КостюшкаТ., 1).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. КостюшкаТ., 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОДЖИК А» (код ЄДРПОУ 39913647, місце знаходження: 65031, м. Одеса, вул.. Чапаєва, 5-а; адреса для листування: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, 29,кв. 15) судовий збір в розмірі 6911,80 грн (шість тисяч дев`ятсот одинадцять гривень 80 копійок).
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко