Провадження № 2/582/69/26

Справа № 582/213/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2026 р. 

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Жмурченка В. Д., за участю секретаря Коваль В. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування, 
У С Т А Н О В И В : 
Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із цим позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 та просить ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), право на оренду земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом загальнодержавного значення, яке належало його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі договору оренди від 01.08.2012, у порядку спадкування.
Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до якої входять: земельна ділянка площею 2,2869 га, кадастровий номер: 5923555600:03:001:0147; земельна ділянка площею 0,5758 га, кадастровий номер: 5923555600:06:000:1483; та право оренди земельної ділянки площею 3,6198 га, кадастровий номер: 5923555600:02:001:0347. Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, у визначений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та 12.12.2023 нотаріус видав йому свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Також ОСОБА_1 повідомив нотаріусу, що за життя його мати уклала із Недригайлівською районною державною адміністрацією договір оренди землі з розташованим на ній водним об`єктом загальнодержавного значення. Оскільки строк дії договору становить 20 років, тобто до 01.08.2032 року (п.6.1 договору), він має право успадкувати право оренди. Однак нотаріус відмовив йому аргументуючи тим, що видача свідоцтва можлива лише у тому випадку якщо спадкодавець володів майном на праві приватної власності. Натомість спеціалізованим законодавством, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій, не передбачено можливості видачі свідоцтва про право на спадщину щодо права оренди земельної ділянки. У цьому випадку порекомендували йому звернутися до Недригайлівської селищної ради, оскільки саме вона є розпорядником вказаної землі і наділена повноваженнями вносити зміни до договору оренди. Звернувшись до Недригайлівської селищної ради з проханням укласти додаткову угоду до договору оренди він отримав відмову з тих підстав, що йому необхідно надати свідоцтво про право на спадщину на право оренди. Вирішити дане питання без звернення до суду не можливо, а тому він звернувся до суду з даним цивільним позовом.
Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Маківський В. В. у судове засідання не прибули, але останній надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник Недригайлівської селищної ради Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позов ОСОБА_1 визнає у повному обсязі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне їй право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Відповідно ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що 01.08.2012 між Недригайлівською районною державною адміністрацією в особі голови Коренева О. І. (Орендодавець) та ОСОБА_3 (Орендар) було укладено Договір оренди землі з розташованим на ній водним об`єктом загальнодержавного значення (а.с. 10-12).
Предметом даного договору є те, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5,8403 га, з розташованим на ній водним об`єктом, площа під водою та гідротехнічною спорудою – 2,2205 га, сіножаті – 3,6198 га, яка знаходиться на території Тернівської селищної ради (урочище «Лебедівщина») (п. 1 договору).
Пунктом 6 Договору передбачено, що його укладено на 20 років (діє до 01.08.2032).
ОСОБА_3 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 24).
ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт Терни, Роменського району Сумської області, померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свівдоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 25).
Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв позивач, який є її сином, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.12.2023 (а. с. 22-23).
Із відповіді Недригайлівської селищної ради № 1141 від 23.03.2026 вбачається, що укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки з громадянином ОСОБА_1 , від 01.08.2012 року з кадастровим номером 5923555600:02:001:0347 не має можливим, до пред`явлення підтверджуючих документів щодо успадкування вищезазначеної земельної ділянки.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.
Згідно із ч. 1 ст. 781 ЦК України договір найму припиняється в разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст. 792 ЦК України).
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Стаття 5 ЗУ «Про оренду землі» передбачає, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.
За змістом ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.
Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору.
Пунктом 35 Договору визначено, що перехід права на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи – орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Оскільки позивач ОСОБА_1 не відмовлявся від оренди земельної ділянки, яка перебувала у оренді його матері ОСОБА_3 а навпаки, має намір успадкувати право оренди земельної ділянки водного фонду, яка знаходиться на території Тернівського старостинського округу Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області на строк 20 років згідно договору укладеного між його покійною матір`ю та орендодавцем - Недригайлівською районною державною адміністрацією в особі голови Коренева О. І., враховуючи визнання позову відповідачем та те, що право спадкування вказаного вище договору оренди у разі смерті не забороняється а ні самим договором, а ні законом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід визнати за позивачем права на оренду земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом загальнодержавного значення, яке належало його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі договору оренди від 01.08.2012, у порядку спадкування.
Указане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16.12.2015 року у справі №6-375цс15, постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №266/2505/17-ц.
Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлялась.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), право на оренду земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом загальнодержавного значення, яке належало його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі договору оренди від 01.08.2012, у порядку спадкування.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку. 

Суддя : В. Д. Жмурченко