ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1061/26 
Рядок статзвіту № 7 
01 червня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Грипіч Л. А. 
з участю секретаря Вознюк Ю. В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності 
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, в якій просила виділити ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 в натурі 67/100 частини у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , що є спільною частковою власністю, як окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який складається з групи приміщень: А-1 : - 1-3 житлова кімната 14,1 кв.м, 1-4 житлова 10,6 кв.м, прибудова –«а»: 1-1 коридор 7,2 кв.м, 1-2 кухня 9,7 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м, житловою – 24,7 кв.м, Пг/а – погріб, а2-навіс, Б – літня кухня, В-сарай, Г-вбиральня, Л- гараж, З- гараж, з-сарай, Е – навіс, 2/3№1 – огорожа, №3-ворота,№4-огорожа, № 5 – огорожа, І-замощення та припинити її право спільної часткової власності на зазначене майно.
В обґрунтування позову зазначає, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 – 33/100 частки та ОСОБА_1 – 67/100 частки. Згідно рішення Костопільського районного суду від 30.11.2016 ОСОБА_2 виділено в натурі в окремий об`єкт 33/100 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 . Зазначає, що між співвласниками житлового будинку немає розбіжностей щодо розміру та розташування займаних ними приміщень у житловому будинку, їх частки згідно технічного паспорту та фактично поділені на відокремлені групи приміщень з окремими виходами. Також між співвласниками домоволодіння досягнуто згоди щодо володіння та користування надвірними будівлями та спорудами, що зазначені вище та входять до складу домоволодіння. Сторони є власниками окремих земельних ділянок, на яких розташовані їх частини будинку. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна частина житлового будинку, якою володіє та користується позивач за технічними показниками є відокремленою, має окремий вихід та може бути виділена в натурі. Просить виділити їй 67/100 частин будинку в окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши її право спільної часткової власності на нього.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 24 березня 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. 
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 450133392, сформованої державним реєстратором Костопільської міської ради Рівненської області від 31.10.2025 домоволодіння в АДРЕСА_1 зареєстровано за наступними громадянами:
ОСОБА_2 – 33/100 частка (приватна спільна часткова форма власності), на підставі рішення Костопільського районного суду від 23.05.2011 у справі № 2-659/11, свідоцтво про право на спадщину р№1027, 15.08.2003 Костопільська районна державна нотаріальна контора;
ОСОБА_1 – 67/100 частка (приватна спільна часткова форма власності), на підставі на підставі рішення Костопільського районного суду від 23.05.2011 у справі № 2-659/11; договір дарування р№2102 від 14.09.2002 приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу Семенюк С.І.
Згідно рішення Апеляційного суду в Рівненській області від 24.07.2008 у справі №2-22/2008р. будинковолодіння в АДРЕСА_1 поділений між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на конкретно визначені житлові приміщення: у власність ОСОБА_2 виділено передпокій 1-6, житлову кімнату 1-5, підсобну 1-8, кухню 1-7; у власність ОСОБА_4 залишено житлові кімнати 1-3-1, 1-4-1, коридор 1-1, 1-2, санвузол 1-9, сарай, льох, літню кухню, огорожу № 1 і №2, відмостку, вбиральню і колонку.
Відповідно до технічного паспорту на одноповерховий житловий будинок по АДРЕСА_1 , що виготовлений станом на 04.08.2025, житловий будинок умовно поділяється на відокремлені групи приміщень А-1, прибудови «а», якими фактично володіють та користуються : 
ОСОБА_1 - 1-3 житлова кімната 14,1 кв.м, 1-4 житлова 10,6 кв.м, 1-1 коридор 7,2 кв.м, 1-2 кухня 9,7 кв.м;
ОСОБА_2 – 1-6 житлова 10,9 кв.м, 1-5 – житлова 15,0 кв.м, 1-8 – житлова 6,1 кв.м, 1-7 –коридор 9,9 кв.м.
Відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 23.05.2011 у справі 2-659/11 визначено розмір часток кожного співвласника в будинковолодінні по АДРЕСА_1 , який становить для ОСОБА_2 33%, для ОСОБА_1 – 67%.
Частина житлового будинку в розмірі 67/100 в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 загальною площею 47 кв.м, житловою площею 24,7 кв.м складається з: А-1 – житловий будинок, Пг/а – погріб, а2-навіс, Б – літня кухня, В-сарай, Г-вбиральня, Л- гараж, З- гараж, з-сарай, Е – навіс, 2/3№1 – огорожа, №3-ворота,№4-огорожа, № 5 – огорожа, І-замощення.
ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 5623410100:03:007:0037 площею 0,0386 га для будівництва та обслуговування своєї частини житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія РВ № 066189, виданим 15.01.2004 Костопільською міською радою та витягом з Державного реєстру речових прав № 454098201, сформованим 28.11.2025 державним реєстратором Костопільської міської ради. 
Гризовський О.І. також має у власності земельну ділянку кадастровий номер 5623410100:03:007:0962 площею 0,0088 для будівництва та обслуговування своєї частки домоволодіння в АДРЕСА_1 , про що зазначено у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 450133392, сформованої державним реєстратором Костопільської міської ради Рівненської області від 31.10.2025.
Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна від 12.09.2025 № 429, виданого ФОП ОСОБА_5 , 67/100 частина житлового будинку в АДРЕСА_1 , якою володіє та користується ОСОБА_1 , до якої входять приміщення: А-1 - 1-3 житлова кімната 14,1 кв.м, 1-4 житлова 10,6 кв.м, прибудова –«а» 1-1 коридор 7,2 кв.м, 1-2 кухня 9,7 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м, житловою – 24,7 кв.м, Пг/а – погріб, а2-навіс, Б – літня кухня, В-сарай, Г-вбиральня, Л- гараж, З- гараж, з-сарай, Е – навіс, 2/3№1 – огорожа, №3-ворота,№4-огорожа, № 5 – огорожа, І-замощення, за технічними показниками є відокремленою, має окремий вихід та може бути виділена в натурі. 
Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 30.11.2016 у справі № 564/1880/16-ц ОСОБА_2 виділено в натурі в окремий об`єкт 33/100 частини житлового будинку, а саме приміщення 2-1 коридор, 2-2 житлова кімната, 2-3 житлова кімната, 2-4 житлова кімната, розташованого в АДРЕСА_2 .
Як вбачається з позову між співвласниками житлового будинку на даний час немає розбіжностей щодо розміру та розташування займаних ними приміщень у житловому будинку, їх частки згідно технічного паспорту та фактично поділені на відокремлені групи приміщень з окремими виходами, кожен із співвласників згідно поділу володіє та користується надвірними будівлями та спорудами, земельні ділянки, на яких розташовані їх частини будинку відокремлені та належать кожному на праві власності.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
За ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3 ст.364 ЦК України).
За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.
Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 183 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.
Аналіз змісту статей 356,367,364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4статті 263ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.
Відповідно до п.6 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. 
Право спільної часткової власності на нерухоме майно, що передбачає обов`язкову згоду усіх співвласників на ті чи інші дії щодо майна одним із них, створює певні перешкоди вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном, що порушує права та інтереси позивача. 
Виділ частки із спільного майна ніяким чином не порушує право спільної часткової власності іншого співвласника, оскільки розмір його частки не змінюється ні в кількісному виразі, ні в натуральній величині. Фактично виділ часток в натурі уже відбувся, однак документально не зафіксований. 
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п.2 Постанови ПВС України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: в) про поділ спільного майна або виділ з нього частки.
Таким чином, можливість пред`явлення до суду позову про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та припинення у зв`язку з цим права спільної часткової власності позивача та відповідача на майно обумовлена положеннями статей 15,16 ЦК України, частин 1, 3 статті 364 ЦК України, а також за наявності усіх технічних можливостей зазначеного вище нерухомого майна. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 18, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд  
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 в натурі 67/100 частини у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 1367252), що є спільною частковою власністю, як окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який складається з групи приміщень: А-1 : - 1-3 житлова кімната 14,1 кв.м, 1-4 житлова 10,6 кв.м, прибудова –«а»: 1-1 коридор 7,2 кв.м, 1-2 кухня 9,7 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м, житловою – 24,7 кв.м, Пг/а – погріб, а2-навіс, Б – літня кухня, В-сарай, Г-вбиральня, Л- гараж, З- гараж, з-сарай, Е – навіс, 2/3№1 – огорожа, №3-ворота, №4-огорожа, № 5 – огорожа, І-замощення та припинити її право спільної часткової власності на зазначене майно. 
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: 
ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_3 ІПН НОМЕР_2 .

Повне рішення складено
08 червня 2026 року.  

Суддя	Л. А. Грипіч