ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3002/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Камінь-Каширського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі - Камінь-Каширський відділ УДМС України у Волинській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, 12.01.2026 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення обміну паспорта громадянина України ID-карти № НОМЕР_1 на паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, у зв`язку із закінченням строку його дії, через релігійні переконання.
Проте, листом від 11.02.2026 № 0715-27/0715.1-26 Камінь-Каширський відділ УДМС у Волинській області повідомив, що відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі – Положення № 2503-ХІІ).
Вважаючи, що фактичне примушування до отримання паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки є втручанням у приватне та особисте життя, а відмову відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки – протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Позивач просить визнати протиправними дії Камінь-Каширського відділу УДМС у Волинській області щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ, та зобов`язати відповідача оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 10).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 26.03.2026 (а. с. 13-17) представник відповідача Мельничук Т.С. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій.
Вказує, що 13.11.2021 позивач за своїм добровільним волевиявленням звернувся до відповідача для оформлення паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-картки, подав заяву-анкету для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі – ЄДДР), яка одночасно є згодою на обробку персональних даних засобами ЄДДР, і УНЗР у Реєстрі відносно позивача уже було сформовано (№2007061610359), який не змінюється при наступних операціях в Реєстрі.
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що 13.11.2021 ОСОБА_1 подав заяву-анкету № 7019587 для внесення інформації до ЄДДР у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України (а. с. 27), та позивачу було видано паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки.
12.01.2026 позивач ОСОБА_1 звернувся до Камінь-Каширського відділу УДМС у Волинській області із заявою, у якій, у зв`язку із закінченням 30.11.2025 дії паспорта громадянина України (ID-карти № НОМЕР_1 ), просив провести обмін цього паспорта на паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, вказуючи також на релігійні переконання (а. с. 5).
Листом від 11.02.2026 № 0715-27/0715.1-26 Камінь-Каширський відділ УДМС у Волинській області повідомив, що позивач уже зробив альтернативний вибір, оформивши паспорт громадянина України, надавши при цьому згоду на обробку персональних даних засобами ЄДДР, і УНЗР у Реєстрі відносно позивача вже сформовано, який не змінюється при наступних операціях в Реєстрі. Тому відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ (а. с. 6).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Згідно із підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI (далі – Закон № 5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.
Як передбачено частиною третьою статті 13 Закону № 5492-VI, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.
За приписами частин першої - четвертої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Разом з тим, на даний час діє Положення № 2503-ХІІ, пунктом 3 якого передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктами 1 - 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Постанова № 302), передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років.
Відповідно до підпункту 4 пункту 6 Порядку № 302 обмін паспорта здійснюється у разі: закінчення строку дії паспорта.
При вирішенні спору суд враховує, що 13.11.2021 ОСОБА_1 подав заяву-анкету № 7019587 для внесення інформації до ЄДДР у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України (а. с. 21), та позивачу було видано паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки.
12.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до Камінь-Каширського відділу УДМСУ у Волинській області із заявою, у якій просив провести обмін паспорта у формі ІD-картки на паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ.
Разом з тим, суд наголошує, що підпунктом 4 пункту 6 Порядку № 302 чітко передбачено, що у разі закінчення строку дії паспорта у формі картки здійснюється його обмін на такий же паспорт у формі картки.
При цьому, нормами Закону № 5492-VI, Порядку № 302 та Положення № 2503-ХІІ не передбачена можливість обміну паспорта громадянина України у формі ІD-картки (у зв`язку із закінченням строку його дії) на паспорт у формі паспортної книжечки зразка 1994 року за бажанням особи.
Верховний Суд у постанові від 22.03.2024 у справі № 540/4500/21 вказав, що використання позивачем паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, оформленого внаслідок волевиявлення останнього, тобто позивач надав згоду на обробку персональних даних та йому було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки при обміні вже виданого йому раніше паспорту громадянина України у вигляді картки, у зв`язку з його непридатністю для користування, жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у його приватне і сімейне життя.
Висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17 не підлягають застосуванню при вирішенні цієї справи та ця справа не може бути визнана типовою з огляду на те, що позивач, звертаючись у минулому за оформленням паспорту громадянина України у вигляді ID-картки, вже надавав згоду на обробку персональних даних із використанням засобів ЄДДР, і УНЗ у вказаному Реєстрі вже був сформований.
Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22.03.2024 у справі № 540/4500/21, суд дійшов висновку про відсутність правових та фактичних підстав для задоволення заяви позивача від 12.01.2026 щодо здійснення обміну паспорта громадянина України у вигляді ID-картки (у зв`язку із закінченням строку дії паспорта) на паспорт у вигляді книжечки зразка 1994 року, оскаржувані у цій справі дії відповідача щодо відмови у видачі позивачу паспорта громадянина України відповідно до Положення № 2503-ХІІ є правомірними, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх