Справа № 496/4736/25
Провадження № 2/496/1241/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді – Пендюри Л.О.
за участю секретаря – Сурженко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,
УСТАНОВИВ:
Адвокат Зіненко А.О., яка діє від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернулась до суду через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису про народження № 824, складеного 06.06.2019 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши відповідача ОСОБА_2 батьком дитини.
Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 . Відповідач являється біологічним батьком дитини. Однак під час реєстрації народження дитини в Книзі реєстрації народжень запис про батька був зроблений зі слів матері, тобто на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. 20.01.2026 року сторони зареєстрували шлюб. У зв`язку з викладеним позивачка просить суд встановити факт батьківства відповідача та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. 
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та пояснила, що відповідач є біологічним батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До народження дитини вони з відповідачем проживали, як чоловік та дружина, а 20.01.2026 року офіційно зареєстрували шлюб. Весь цей час вони проживають разом, відповідач займається вихованням та утриманням сина. 
Представник позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він являється біологічним батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до судового засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової повістки до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС, про причини неявки суд не повідомив.
Приймаючи до уваги пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні установлено, що позивачка ОСОБА_1 знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 . 
Під час їхнього спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3 , згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 824. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00056161402 від 28.01.2026 року відомості про батька ОСОБА_3 – ОСОБА_5 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. 
20.01.2026 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 1374. 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.
За змістом статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Статтею 128 Сімейного кодексу України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, зокрема, матір`ю дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина друга, пункт перший частини третьої, частина четверта статті 128 Сімейного кодексу України).
Згідно з статтею 134 Сімейного кодексу України, у разі задоволення такого позову, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. 
Як роз`яснено в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). 
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Верховний суд у постанові від 23.10.2019 року по справі № 382/2559/15-ц (провадження № 61-31251св18) дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. 
Із висновку про біологічне батьківство № MGU3000, складеного ТОВ «ГЕНКОД ДІАГНОСТИК» 30.01.2026 року вбачається, що ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,9999999999 %. 
За встановлених обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованими і законними, а тому вони підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 134 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 267 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини – задовольнити.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 10.02.2023 року органом 5127, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 824 від 06.06.2019 року, складеного Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінити на « ОСОБА_7 », ім`я дитини « ОСОБА_8 » залишити без змін, по батькові дитини « ОСОБА_9 »змінити на « ОСОБА_10 », дату та місце народження дитини залишити без змін.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст рішення складено 18.06.2026 року.

Суддя Л.О. Пендюра