СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38200
тел. (05341) 9 17 39,e-mail: inbox@sm.pl.court.gov.ua, web: https://sm.pl.court.gov.ua
ідентифікаційний код 02886143 

Справа №547/108/26
Провадження №2/547/262/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
( заочне)

05 травня 2026 року с-ще Семенівка
Семенівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Самойленко Л.М.,
за участі секретаря судового засідання Вареник К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань Семенівського районного суду Полтавської області № 1 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 10.03.2025 між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір № 2153442 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Сума - 15000,00 грн. Строк кредиту 60 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 1% в день. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 . Відповідачка взяті на себе зобо`язання з повернення позики не виконала.
30.09.2025 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Свеа Фінанс" було укладено договір факторингу № 01.02-39/25, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 2153442 від 10.03.2025, за яким ТОВ "Свеа Фінанс" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідачки. 
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-39/25, від 30.09.2025 заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 2153442 станом на дату відступлення права вимоги перед новим кредитором ТОВ "Свеа Фінанс" становить 56530,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 16000,00 грн, заборгованість за відсотками 32530,00 грн, пеня 8000,00 грн. 
Тому позивач просив стягнути заборгованість за договором № 2153442 від 10.03.2025 в розмірі 56530,00 грн, понесені судові витрати в розмірі 2662,40.
Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 02.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.
Представник позивача ТОВ "Свеа Фінанс" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 4). 
Відповідачка ОСОБА_1 двічі належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Поштові відправлення повернулися до суду з відміткою: «адреса відсутній за вказаною адресою» (а.с. 85, 86 ). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судові засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 10.03.2025 між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір № 2153442 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 
Сума кредиту 15000,00 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 1% в день. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 . Загальні витрати за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 54000,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк 2333,95% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 69000,00 грн.
Договір підписано одноразовим ідентифікатором С183 (а.с. 9-16, 16, 17-18, 23-32).
Відповідно до листа ТОВ «Пейтек», адресованого ТОВ «Селфі Кредит», підтверджене успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» на суму 15000,00 грн: банк-еквайр АТ «ПУМБ», дата і час виконання – 2025-03-10 19:00:28, призначення: зарахування на картку ЕПЗ 5168180106015875 (а.с. 36).
20.03.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору №2153442 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 10.03.2025. Сторони домовились збільшити суму кредиту на 1000,00 грн та внесли наступні зміни до договору: сума кредиту складає 16000,00 грн, денна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 1 % в день, Загальні витрати зазначені в договорі на дату його укладення, збільшаться та складуть: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 57490,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка зазначена в договорі на дату його укладення складе 2333,55% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в договорі на дату його укладення, збільшиться та складе 73490,00 грн. Штрафи: у розмірі 2400,00 грн на 3 день невиконання зобов`язання та/або неналежного виконання та 480,00 грн, починаючи з 4 дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання.
Додаткова угода підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т422 (а.с. 19, 20, 21-22).
ТОВ «Пейтек» письмово повідомило ТОВ «Селфі Кредит» про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» на суму 1000,00 грн: банк-еквайр АТ «ПУМБ», дата і час виконання – 2025-03-20 14:32:12, призначення: зарахування на картку ЕПЗ 5168180106015875 (а.с. 37).
Отже первинний кредитор ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши в розпорядження відповідачки грошові кошти відповідно до умов договору.
Відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, про що свідчить наявна заборгованість.
30.09.2025 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Свеа Фінанс" було укладено договір факторингу № 01.02-39/25, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 2153442 від 10.03.2025, за яким ТОВ "Свеа Фінанс" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідачки (а.с.38-44, 45-50).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-39/25 від 30.09.2025 та розрахунку-заборгованості станом на 30.09.2025, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2153442 станом на дату відступлення права вимоги перед новим кредитором ТОВ "Свеа Фінанс" становить 56530,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 16000,00 грн, заборгованість за відсотками 32530,00 грн, пеня 8000,00 грн (а.с. 33-35, 51).
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію").
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.
Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов`язань відповідачка не надала, розмір заборгованості нею не спростований. 
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором № 2153442 від 10.03.2025 в частині стягнення 16000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 32530,00 грн заборгованості за відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки пені в розмірі 8000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок пені за договором № 2153442 від 10.03.2025.
З огляду на зазначене, пеня за договором № 2153442 від 10.03.2025 в розмірі 8000,00 грн не підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
За таких обставин, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2153442 від 10.03.2025 у загальному розмірі 48530,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2285,62 грн (2662,40 х 48530,00 /56530,00).
Керуючись ст.ст.3,12,13,81,258,259,263-265,280,352-354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором № 2153442 від 10.03.2025 року в розмірі 48530,00 грн (сорок вісім тисяч п`ятсот тридцять гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 2285,62 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6; код ЄДРПОУ 37616221).
Відповідачка – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ). 
Повний текст рішення складено 05.05.2026.

Суддя Л.М.Самойленко