Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/11733/25
Номер провадження2/711/597/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
представника позивача адвоката Столяр О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейм Рентал» та товариства з обмеженою відповідальністю «Август Рентал» про стягнення заборгованості за договорами позики, 
ВСТАНОВИВ:
08 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кучерина Богдан Васильович, засобами поштового зв`язку, звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд:
- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Фрейм Рентал» заборгованість за договором позики від 14.02.2020 у розмірі 1 266 102 грн та 3% річних у розмірі 58027,73 грн;
- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Фрейм Рентал» і ТОВ «Август Рентал» заборгованість за договором позики від 03.07.2020 у розмірі 1 297 754,55 грн та 3% річних у розмірі 46 500,89 грн;
- стягнути з відповідачів всі судові витрати (вхідний №50525/25, а.с.1-5).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надання до суду позовної заяви в новій редакції із зазначенням у вступній та прохальній частинах цієї заяви по суті справи дійсного імені позичальника (співвідповідача) в справі ОСОБА_2 з призми його статусу як фізичної особи-підприємця (а.с.31). 
26 грудня 2025 року від представника позивача адвоката Кучерини Б.В. до суду надійшла заява про усунення недоліків, що зареєстрована за вхідним №52638, до якої, зокрема, долучена позовна заява в новій редакції із зазначенням у вступній та прохальній частинах цієї заяви по суті справи дійсного імені позичальника (співвідповідача) в справі ОСОБА_2 з призми його статусу як фізичної особи-підприємця (а.с.35).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, викладені в позовній заяві в новій редакції, представник позивача зазначає, що 14.02.2020 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір позики (далі – Договір позики №1), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О., який був зареєстрований у реєстрі за №949.
Згідно умов Договору позики №1, позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 844560 грн, що еквівалентно 34500 доларам США за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день укладення цього договору, які позичальник зобов`язався повернути позикодавцю не пізніше 14.08.2020 включно в порядку і на умовах, встановлений Договором позики №1.
Також представник позивача в мотивувальній частині позовної заяви в новій редакції зазначає про те, що позичальником повернуто позикодавцю суму позики за Договором позики №1, що еквівалентна 4500 доларам США. Проте сума у гривнях, що еквівалентна 30000 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 Договору позики №1, не була повернута позикодавцю.
У зв`язку з цим, представник позивача констатує, що, станом на 04.12.2025, основна сума боргу позичальника перед позикодавцем за Договором позики №1 становить 30750 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 04.12.2025, становить 1 266 102 грн. Також представник позивача зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником грошового зобов`язання позикодавець здійснив нарахування позичальнику 3% річних згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України за період з 15.08.2020 до 23.02.2022, тобто за 558 днів, що у гривневому розмірі складає 58 027,73 грн.
Також представник позивача в позовній заяві в новій редакції зазначає, що 14.02.2020 сторонами Договору позики №1 був підписаний договір поруки, за яким ТОВ «Фрейм Рентал» виступило поручителем за зобов`язаннями ФОП ОСОБА_2 перед позивачем як позичальником за Договором позики №1. 
Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, викладені в позовній заяві в новій редакції, представник позивача зазначає, що 03.07.2020 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір позики (далі – Договір позики №2), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О., який був зареєстрований у реєстрі за №3243.
Згідно умов Договору позики №2, позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 937710 грн, що еквівалентно 34500 доларам США за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день укладення цього договору, які позичальник зобов`язався повернути позикодавцю не пізніше 14.12.2020 включно в порядку і на умовах, встановлений Договором позики №2.
Також представник позивача в мотивувальній частині позовної заяви в новій редакції зазначає про те, що позичальником повернуто позикодавцю суму позики, що еквівалентна 3750 доларам США. Проте сума у гривнях, що еквівалентна 30750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 Договору позики №2, не була повернута позикодавцю.
У зв`язку з цим, представник позивача констатує, що, станом на 04.12.2025, основна сума боргу позичальника перед позикодавцем за Договором позики №2 становить 30750 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 04.12.2025, становить 1 297 754,55 грн. Також представник позивача зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником грошового зобов`язання позикодавець здійснив нарахування позичальнику 3% річних згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України за період з 15.12.2020 до 23.02.2022, тобто за 436 днів, що у гривневому розмірі складає 46 500,89 грн.
Також представник позивача в позовній заяві в новій редакції зазначає, що 03.07.2020 сторонами Договору позики №2 були підписані договори поруки, за якими ТОВ «Август Рентал» та ТОВ «Фрейм Рентал» виступили поручителями за зобов`язаннями ФОП ОСОБА_2 перед позивачем як позичальником за Договором позики №2.
02 вересня 2025 року позивач направив усім відповідачам вимоги про виконання грошових зобов`язань як за Договорами позики №1,2, так і за договорами поруки. Проте, станом на момент подання позовної заяви, зобов`язання за Договорами позики №1,2 лишають як позичальником, так і поручителями не виконаними, а грошові кошти – не повернутими.
З огляду на викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Фрейм Рентал» заборгованість за договором позики від 14.02.2020 у розмірі 1 266 102 грн та 3% річних у розмірі 58027,73 грн; стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Фрейм Рентал» і ТОВ «Август Рентал» заборгованість за договором позики від 03.07.2020 у розмірі 1 297 754,55 грн та 3% річних у розмірі 46 500,89 грн, а також стягнути з відповідачів всі судові витрати (а.с.36-39). 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейм Рентал» та товариства з обмеженою відповідальністю «Август Рентал» про стягнення заборгованості за договорами позики; розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження і на підставі позовної заяви про стягнення заборгованості за договорами позики в новій редакції, що долучена до заяви про усунення недоліків від 23.12.2025 (вхідний №52638) (а.с.45-46).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.02.2026 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейм Рентал» та товариства з обмеженою відповідальністю «Август Рентал» про стягнення заборгованості за договорами позики; розгляд справи по суті призначено 26 березня 2026 року о 14 год 10 хв (а.с.178-179).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.03.2026 відкладено розгляд справи до 14 год 10 хв 29 квітня 2026 року (а.с.199).
Представник позивача адвокат Столяр О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у мотивувальній частині позовної заяви в новій редакції. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Фрейм Рентал» заборгованість за договором позики від 14.02.2020 у розмірі 1 266 102 грн та 3% річних у розмірі 58027,73 грн; стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Фрейм Рентал» і ТОВ «Август Рентал» заборгованість за договором позики від 03.07.2020 у розмірі 1 297 754,55 грн та 3% річних у розмірі 46 500,89 грн, а також стягнути солідарно з відповідачів всі судові витрати. Додатково повідомила суд про те, що договір позики від 03.07.2020 не є новацією боргу згідно договору позики від 14.02.2020, а також представнику позивача достаменно не відомо, на які цілі необхідні були відповідачу грошові кошти, які ним отримані в позику в позивача. 
Відповідач ФОП ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причин не прибуття в судове засідання суду не повідомив, відзиву до суду не направив, про день, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у підготовче засідання на адресу його місцезнаходження як фізичної особи-підприємця, а саме: АДРЕСА_1 .
Проте 08 квітня 2026 року судова повістка про виклик повернулася до суду із зазначенням підстав її повернення оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (дата штемпеля: 30.03.2026): адресат відсутній за вказаною адресою.
Пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З огляду на те, що саме 30 березня 2026 року проставлено оператором поштового зв`язку в поштовому повідомленні відмітку про відсутність відповідача за адресою реєстрації місця проживання, беручи до уваги, що відповідач ФОП ОСОБА_2 не повідомив суду іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, тому суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача ФОП ОСОБА_2 про дату (29 квітня 2026 року), час (14 год 10 хв) і місце (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3-й поверх) судового засідання.
Відповідач ТОВ «Фрейм Рентал» явку представника в судове засідання не забезпечило, причин не прибуття представника в судове засідання суду не повідомило, відзив на позовну заяву до суду не направило, про день, час та місце проведення розгляду було повідомлене належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: м.Київ, проспект Степана Бандери (колишній проспект Московський), 6.
Проте 06 квітня 2026 року судова повістка про виклик повернулася до суду із зазначенням підстав її повернення оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (дата штемпеля: 04.04.2026): адресат відсутній за вказаною адресою.
Пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З огляду на те, що саме 04 квітня 2026 року проставлено оператором поштового зв`язку в поштовому повідомленні відмітку про відсутність відповідача за адресою його місцезнаходження, беручи до уваги, що ТОВ «Фрейм Рентал» не повідомило суду іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, тому суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача ТОВ «Фрейм Рентал» про дату (29 квітня 2026 року), час (14 год 10 хв) і місце (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3-й поверх) судового засідання.
Відповідач ТОВ «Август Рентал» явку представника в судове засідання не забезпечило, причин не прибуття представника в судове засідання суду не повідомило, відзив на позовну заяву до суду не направило, про день, час та місце проведення розгляду справи було повідомлене належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у підготовче засідання на адресу місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: м.Київ, вул. Кирилівська, 13Д.
Проте 20 квітня 2026 року судова повістка про виклик повернулася до суду із зазначенням підстав її повернення оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (дата штемпеля: 15.04.2026): адресат відсутній за вказаною адресою.
Пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З огляду на те, що саме 15 квітня 2026 року проставлено оператором поштового зв`язку в поштовому повідомленні відмітку про відсутність відповідача за адресою його місцезнаходження, беручи до уваги, що ТОВ «Август Рентал» не повідомило суду іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, тому суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача ТОВ «Август Рентал» про дату (29 квітня 2026 року), час (14 год 10 хв) і місце (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3-й поверх) судового засідання.
У зв`язку з цим, 29 квітня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом  ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейм Рентал» та товариства з обмеженою відповідальністю «Август Рентал» про стягнення заборгованості за договорами позики. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
29 квітня 2026 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 14 год 00 хв 08 травня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, проголошену під час вступного слова, а також висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір позики (далі – Договір позики №1, а.с.8-10), відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 844 560 грн, що за курсом Національного банку України на момент укладення цього договору становить еквівалент 34500 доларів США, а позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти до 14.08.2020 включно. Проценти за користування грошовими коштами сторонами не встановлюються (п.1. Договору позики №1).
Позика повертається у строки та порядку, визначеному п.2.6 Договору позики №1, у гривнях за курсом Національного банку України на день кожної передачі грошових коштів в рахунок повернення коштів (п.2.2 Договору позики №1).
Пунктом 2.6 Договору позики №1 передбачено, що позика повертається частинами в наступному порядку: 1) в строк до 14.03.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 2) в строк до 14.04.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 3) в строк до 14.05.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 4) в строк до 14.06.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 5) в строк до 14.07.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 6) в строк до 14.08.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 30750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору.
Пунктом 4.1 Договору позики №1 передбачено, що своїм підписом під Договором позики №1 позичальник підтверджує факт отримання ним грошових коштів у розмірі 844 560 грн, що за курсом Національного банку України на момент укладення цього договору становить еквівалент 34500 доларів США, від позикодавця.
Після повного повернення позики, позикодавець зобов`язується повернути позичальнику Договір позики №1 з відповідною власноручною розпискою на ньому про одержання грошових коштів, зазначених в п.1 цього договору. У разі неможливості повернення примірника цього договору, позикодавець повинен вказати про це у відповідній нотаріально посвідченій заяві щодо виконання позичальником своїх зобов`язань та повернення позики в повному обсязі та відсутності будь-яких претензій матеріального характеру до позичальника (п.12 Договору позики №1).
Пунктом 16 Договору позики №1 передбачено, що цей договір складено у двох примірниках, один з яких зберігається в справах приватного нотаріуса, а другий – у позикодавця, який зобов`язується після повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором передати цей примірник позичальнику. Позичальнику видається нотаріально засвідчена копія цього договору.
Із розділу «Підписи» Договору позики №1 суд встановив, що цей правочин підписаний як позикодавцем ОСОБА_4 , так і позичальником ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується їх рукописними підписами.
Договір позики №1 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. та зареєстрований в реєстрі 949.
Також у судовому засіданні, що відбулося 29.04.2026, суд безпосередньо дослідив договір поруки, що укладений 14.02.2020 між ОСОБА_3 як позикодавцем, ТОВ «Фрейм Рентал» як поручителем та ФОП ОСОБА_2 як позичальником (далі – Договір поруки №1, а.с.10-11), предметом якого є те, що цим договором забезпечується виконання позичальника за договором позики, укладеним між позикодавцем та позичальником 14.02.2020 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотарального округу Тригуб Є.О., на суму 844 560 грн, що за курсом Національного банку України на момент укладення цього договору становить еквівалент 34500 доларів США (1 USD – 24,48 грн).
Пунктом 1.1 Договору поруки №1 передбачено, що у відповідності до цього договору порукою забезпечуються всі зобов`язання позичальника, які випливають із Договору позики №1 та можуть виникнути в майбутньому, зокрема, але не обмежуючись: зобов`язання сплатити позикодавцю суму позики в термін не пізніше 14.08.2020, а у випадках, передбачених Договором позики №1 та/або цим договором та/або законодавством України – достроково; порука поширюється на всі додаткові договори та угоди до Договору позики №1, в тому числі у разі зміни суми Договору позики №1; зобов`язання сплатити неустойку та відшкодувати збитки, завдані позикодавцю невиконанням та/або неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики №1 та/або цим договором.
Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед позикодавцем за виконання зобов`язань за Договором позики №1 (п.1.2 Договору поруки №1).
Пунктом 2.1 Договору поруки №1 передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань за основним договором (Договором позики №1) позикодавець звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по Договору позики №1 до позичальника та поручителя.
Водночас, п.5.2 Договору поруки №1 передбачено, що порука також припиняється, якщо позикодавець протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язнання позичальника за основним договором (Договором позики №1) не пред`явить вимоги до поручителя. 
Із розділу «Підписи сторін» Договору поруки №1 суд встановив, що цей правочин підписаний як позикодавцем ОСОБА_4 , так і уповноваженим представником поручителя ТОВ «Фрейм Рентал та позичальником ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується їх рукописними підписами та печаткою ТОВ «Фрейм Рентал».
Крім того в судовому засіданні, що відбулося 29.04.2026, суд безпосередньо дослідив оригінал договору позики від 03 липня 2020 року, що укладений між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі – Договір позики №2, а.с.12-13), відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 937 710 грн, що за курсом Національного банку України на момент укладення цього договору становить еквівалент 34500 доларів США, а позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти до 14.12.2020 включно. Проценти за користування грошовими коштами сторонами не встановлюються (п.1. Договору позики №2).
Позика повертається у строки та порядку, визначеному п.2.6 Договору позики №1, у гривнях за курсом Національного банку України на день кожної передачі грошових коштів в рахунок повернення коштів (п.2.2 Договору позики №2).
Пунктом 2.6 Договору позики №2 передбачено, що позика повертається частинами в наступному порядку: 1) в строк до 14.07.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 2) в строк до 14.08.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 3) в строк до 14.09.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 4) в строк до 14.10.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 5) в строк до 14.11.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору; 6) в строк до 14.12.2020 поверненню підлягає сума в гривнях, яка еквівалентна 30750 доларів США за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п.2.2 цього договору.
Пунктом 4.1 Договору позики №1 передбачено, що своїм підписом під Договором позики №1 позичальник підтверджує факт отримання ним грошових коштів у розмірі 937 710 грн, що за курсом Національного банку України на момент укладення цього договору становить еквівалент 34500 доларів США, від позикодавця.
Після повного повернення позики, позикодавець зобов`язується повернути позичальнику Договір позики №2 з відповідною власноручною розпискою на ньому про одержання грошових коштів, зазначених в п.1 цього договору. У разі неможливості повернення примірника цього договору, позикодавець повинен вказати про це у відповідній нотаріально посвідченій заяві щодо виконання позичальником своїх зобов`язань та повернення позики в повному обсязі та відсутності будь-яких претензій матеріального характеру до позичальника (п.12 Договору позики №2).
Пунктом 16 Договору позики №2 передбачено, що цей договір складено у двох примірниках, один з яких зберігається в справах приватного нотаріуса, а другий – у позикодавця, який зобов`язується після повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором передати цей примірник позичальнику. Позичальнику видається нотаріально засвідчена копія цього договору.
Із розділу «Підписи» Договору позики №2 суд встановив, що цей правочин підписаний як позикодавцем ОСОБА_4 , так і позичальником ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується їх рукописними підписами.
Договір позики №2 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. та зареєстрований в реєстрі 3243.
Також у судовому засіданні, що відбулося 29.04.2026, суд безпосередньо дослідив договір поруки, що укладений 03.07.2020 між ОСОБА_3 як позикодавцем, ТОВ «Август Рентал» як поручителем та ФОП ОСОБА_2 як позичальником (далі – Договір поруки №2, а.с.14-15), предметом якого є те, що цим договором забезпечується виконання позичальника за договором позики, укладеним між позикодавцем та позичальником 03.07.2020 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотарального округу Тригуб Є.О., на суму 937 710 грн, що за курсом Національного банку України на момент укладення цього договору становить еквівалент 34500 доларів США (1 USD – 27,18 грн).
Пунктом 1.1 Договору поруки №2 передбачено, що у відповідності до цього договору порукою забезпечуються всі зобов`язання позичальника, які випливають із Договору позики №2 та можуть виникнути в майбутньому, зокрема, але не обмежуючись: зобов`язання сплатити позикодавцю суму позики в термін не пізніше 14.12.2020, а у випадках, передбачених Договором позики №2 та/або цим договором та/або законодавством України – достроково; порука поширюється на всі додаткові договори та угоди до Договору позики №2, в тому числі у разі зміни суми Договору позики №2; зобов`язання сплатити неустойку та відшкодувати збитки, завдані позикодавцю невиконанням та/або неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики №2 та/або цим договором.
Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед позикодавцем за виконання зобов`язань за Договором позики №2 (п.1.2 Договору поруки №2).
Пунктом 2.1 Договору поруки №2 передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань за основним договором (Договором позики №2) позикодавець звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по Договору позики №2 до позичальника та поручителя.
Водночас, п.5.2 Договору поруки №2 передбачено, що порука також припиняється, якщо позикодавець протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язнання позичальника за основним договором (Договором позики №2) не пред`явить вимоги до поручителя. 
Із розділу «Підписи сторін» Договору поруки №2 суд встановив, що цей правочин підписаний як позикодавцем ОСОБА_4 , так і уповноваженим представником поручителя ТОВ «Август Рентал та позичальником ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується їх рукописними підписами та печаткою ТОВ «Август Рентал».
Крім того в судовому засіданні, що відбулося 29.04.2026, суд безпосередньо дослідив договір поруки, що укладений 03.07.2020 між ОСОБА_3 як позикодавцем, ТОВ «Фрейм Рентал» як поручителем та ФОП ОСОБА_2 як позичальником (далі – Договір поруки №3, а.с.16-17), предметом якого є те, що цим договором забезпечується виконання позичальника за договором позики, укладеним між позикодавцем та позичальником 03.07.2020 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотарального округу Тригуб Є.О., на суму 937 710 грн, що за курсом Національного банку України на момент укладення цього договору становить еквівалент 34500 доларів США (1 USD – 27,18 грн).
Пунктом 1.1 Договору поруки №3 передбачено, що у відповідності до цього договору порукою забезпечуються всі зобов`язання позичальника, які випливають із Договору позики №2 та можуть виникнути в майбутньому, зокрема, але не обмежуючись: зобов`язання сплатити позикодавцю суму позики в термін не пізніше 14.12.2020, а у випадках, передбачених Договором позики №2 та/або цим договором та/або законодавством України – достроково; порука поширюється на всі додаткові договори та угоди до Договору позики №2, в тому числі у разі зміни суми Договору позики №2; зобов`язання сплатити неустойку та відшкодувати збитки, завдані позикодавцю невиконанням та/або неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики №2 та/або цим договором.
Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед позикодавцем за виконання зобов`язань за Договором позики №2 (п.1.2 Договору поруки №3).
Пунктом 2.1 Договору поруки №3 передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань за основним договором (Договором позики №2) позикодавець звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по Договору позики №2 до позичальника та поручителя.
Водночас, п.5.2 Договору поруки №3 передбачено, що порука також припиняється, якщо позикодавець протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язнання позичальника за основним договором (Договором позики №2) не пред`явить вимоги до поручителя. 
Із розділу «Підписи сторін» Договору поруки №3 суд встановив, що цей правочин підписаний як позикодавцем ОСОБА_4 , так і уповноваженим представником поручителя ТОВ «Фрейм Рентал та позичальником ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується їх рукописними підписами та печаткою ТОВ «Фрейм Рентал».
Крім того зі змісту вимоги про усунення порушення за договорами позики від 14.02.2020 та від 03.07.2020 суд встановив, що позивач ОСОБА_1 02.09.2025 направив на адресу позичальника та поручителів означену вимогу, якою вимагав у позичальника ( ОСОБА_2 ) та поручителів (ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал»), протягом трьох банківських днів з дати отримання письмової вимог, сплатити заборгованість за Договорами позики №1,2 в загальному розмірі 2 510 323 грн (а.с.18-19).
Із описів вкладення у цінний лист, поштових накладних та поштових чеків про відправку рекомендованими листами вимоги про усунення порушення за договорами позики від 14.02.2020 та від 03.07.2020, суд встановив, що означена вимога як позичальнику ОСОБА_2 , так і поручителям ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал» була направлена позивачем як позикодавцем 02 вересня 2025 року (а.с.20-23).
Також у судовому засіданні суд дослідив копію паспорта громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , яким документований позивач ОСОБА_1 , і встановив, що ОСОБА_1 є громадянином України (а.с.24).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні оригіналів Договорів позики №1,2 суд встановив, що сторони означених правочинів узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови її повернення, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на відповідних умовах шляхом підписання Договорів позики №1,2 безпосередньо відповідачем ФОП ОСОБА_2 .
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем ФОП ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів як неотримання ним у позику від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 844 560 грн, що є еквівалентом 34500 доларів США (згідно умов Договору позики №1) та в сумі 937 710 грн, що є еквівалентом 34500 доларів США (згідно умов Договору позики №2), так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов як Договору позики №1, так і умов Договору позики №2, в строки, передбачені цими договорами. 
Водночас, матеріалами справи підтверджується той факт, що суми позики, які були обумовлені між позикодавцем ОСОБА_4 та позичальником ФОП ОСОБА_2 і відображені як у п.1 Договору позики №1, так і в п.1 Договору позики №2, були отримані відповідачем ФОП ОСОБА_2 , підтвердженням чому є зміст пунктів 4.1 Договору позики №1 та Договору позики №2.
Крім того, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15.
Отже, аналізуючи зміст Договорів позики №1,2, суд встановив, що позивач ОСОБА_5 передав, а відповідач ФОП ОСОБА_2 отримав в борг грошові кошти в сумі 844 560 грн, що є еквівалентом 34500 доларів США (згідно умов Договору позики №1) та в сумі 937 710 грн, що є еквівалентом 34500 доларів США (згідно умов Договору позики №2), які останній зобов`язався повернути позикодавцю відповідно 14 серпня 2020 року та 14 грудня 2020 року. Факт отримання відповідачем у позику грошових коштів від позивача підтверджується як умовами, що містяться в п.1, 4.1 Договорів позики №1,2, так і словосполученням: «позичальник підтверджує факт отримання ним грошових коштів», що міститься в п.4.1 Договорів позики №1,2, що безумовно свідчить про факт переходу коштів від позикодавця до позичальника.
Водночас як встановлено судом і не заперечується представником позивача адвокатом Столяр О.І. в судовому засіданні, позичальник ФОП ОСОБА_2 частково виконав грошове зобов`язання перед позичальником як за Договором позики №1, так і за Договором позики №2, повернувши позикодавцю відповідно грошові кошти, що є еквівалентом 4500 доларів США (абз.1 стр.3 позовної заяви в новій редакції, а.с.37) та 3750 доларів США (абз.3 стр.4 позовної заяви в новій редакції, а.с.37 зворот).
Водночас, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що розмір грошових коштів, що ним сплачений позикодавцю є більшим, аніж зазначає позивач у мотивувальній частині позовної заяви в новій редакції.
Отже, суд встановив, що згідно умов Договору позики №1 лишилися не виконаними позичальником ФОП ОСОБА_2 грошові зобов`язання у сумі, що є гривневим еквівалентом 30000 доларів США (34500 доларів США – 4500 доларів США). Водночас, згідно умов Договору позики №2 лишилися не виконаними позичальником ФОП ОСОБА_2 грошові зобов`язання у сумі, що є гривневим еквівалентом 30750 доларів США (34500 доларів США – 3750 доларів США).
У судовому засіданні представник позивача повідомила, що розмір позовних вимог позивачем розрахований з призми офіційного курсу долара США відносно гривні станом на 04.12.2025.
Згідно офіційного сайту Національного банку України (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=04.12.2025&period=daily) суд встановив, що станом на 04.12.2025 офіційний курс гривні щодо долара США був наступним: 42,2034 грн за 1 долар США.
Таким чином, розмір заборгованості відповідача ФОП ОСОБА_2 перед позивачем щодо виконання умов Договору позики №1 становить 1 266 102 грн (30000 доларів США х 42,2034 грн); водночас розмір заборгованості відповідача ФОП ОСОБА_2 перед позивачем щодо виконання умов Договору позики №2 становить 1 297 754,55 грн (30750 доларів США х 42,2034 грн).
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 1 266 102 грн у рахунок заборгованості за Договором позики №1 та 1 297 754,55 грн у рахунок стягнення заборгованості за Договором позики №2 є обгрунтованими і вмотивованими, а відповідно такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 3 % річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 ч.2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. 
Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
За змістом цієї норми матеріального права нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, положення зазначеної норми матеріального права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Таким чином, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт чи рішення суду). Тобто, приписи цієї норми матеріального права поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18), а також у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №589/3683/16-ц (провадження № 61-35653св18) та у постанові від 29 липня 2019 року у справі № 712/13964/15-ц (провадження № 61-31755св18).
Як встановлено судом, позивач здійснив нарахування 3 процентів річних у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ФОП ОСОБА_2 як позичальником грошового зобов`язання щодо повернення суми позики згідно умов Договору позики №1, починаючи з 15.08.2020 до 23.02.2022, а згідно умов Договору позики №2 – з 15.12.2020 до 23.02.2022.
Суд перевірив означені розрахунки на предмет їх відповідності положенням ч.2 ст.625 ЦК України та встановив, що позивачем вони виконані у відповідності до означеної норми матеріального права, а також з врахуванням залишку суми боргу відповідача ФОП ОСОБА_2 щодо повернення суми позики як за Договором позики №1, так і за Договором позики №2.
Водночас матеріали справи не містять будь-яких контррозрахунків відповідача ФОП ОСОБА_2 щодо помилковості або неправильності їх проведення позивачем.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що і позовна вимога про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання є обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню сукупно в сумі 104 528,62 грн (58 027,73 грн – у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання згідно умов Договору позики №1, та 46500,89 грн - у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання згідно умов Договору позики №2).
Щодо заявлених позивачем позовних вимог до відповідача ТОВ «Фрейм Рентал» про солідарне стягнення заборгованості за Договором позики №1 та до ТОВ «Август Рентал» і ТОВ «Фрейм Рентал» про солідарне стягнення заборгованості за Договором позики №2, то суд зазначає про таке.
Частинами 1,2 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Тобто, порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання.
Згідно з ч.4 ст. 559 ЦПК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Пунктом 5.2 Договору поруки №1 передбачено, що порука також припиняється, якщо позикодавець протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язнання позичальника за основним договором (Договором позики №1) не пред`явить вимоги до поручителя. 
Крім того п. 5.2 Договору поруки №2 передбачено, що порука також припиняється, якщо позикодавець протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язнання позичальника за основним договором (Договором позики №2) не пред`явить вимоги до поручителя. 
Судом, на підставі п.2.6 Договору позики №1 та п.2.6 Договору позики №2, а також п.1.1 Договору поруки №1, п.1.1 Договору поруки №2 та п.1.1 Договору поруки №3, встановлено, що строк виконання зобов`язання за Договором позики №1 сторонами означеного правочину обумовлений настанням 14.08.2020, а за Договором позики №2 – 14.12.2020.
Проте матеріали справи не містять належних і допустимих доказів тій обставині, що протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання як за Договором позики №1 (14.08.2020), так і за Договором позики №2 (14.12.2020) кредитор ( ОСОБА_6 ) пред`являв вимоги до поручителів ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал» про повернення як основної суми боргу (тіла позики), так і 3% річних, що нараховані позикодавцем у зв`язку з неналежним виконанням позичальником грошових зобов`язань. 
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що порука ТОВ «Фрейм Рентал» згідно умов Договору поруки №1 припинилася 15.08.2023; порука ТОВ «Август Рентал» згідно умов Договору позики №2 припинилася 15.12.2023, а порука ТОВ «Фрейм «Рентал» згідно умов Договору поруки №3 припинилася 15.12.2023, тоді як вимогу про усунення порушення за договорами позики від 14.02.2020 та 03.07.2020 позивач направив ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал» лише 02.09.2025 (а.с.18-23), а до суду з позовом про стягнення заборгованості за договорами позики позивач звернувся лише 08.12.2025 (а.с.28).
Отже, відсутні правові підстави для стягнення розміру заборгованості за Договором позики №1 солідарно з ТОВ «Фрейм Рентал» на підставі Договору поруки №1, рівно як і відсутні правові підстави для стягнення розміру заборгованості за Договором позики №2 солідарно з ТОВ «Август Рентал» та ТОВ «Фрейм Рентал» на підставі відповідно Договору поруки №2 та Договору поруки №3, а тому суд відхиляє твердження позивача, викладене в мотивувальній частині позовної заяви в новій редакції, про те, що поручителі ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал» зобов`язані відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання усіх зобов`язань за Договором позики №1 (ТОВ «Фрейм Рентал») та Договором позики №2 (ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал») з призми укладення ними Договорів поруки №1,2,3. 
Суд відхиляє твердження представника позивача адвоката Столяр О.І., висловлене у судовому засіданні 29.04.2026, про те, що позивач і до 02.09.2025 здійснював направлення вимоги як ТОВ «Фрейм Рентал», так і ТОВ «Август Рентал» щодо сплати заборгованості як за Договором позики №1, так і за Договором позики №2, оскільки всупереч процесуальному обов`язку доведення обставин, на які цей учасник справи посилається як на підставу позовних вимог, останнім не надано суду належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що позикодавцем належним чином виконані умови п.5.1 Договорів поруки №1,2,3 щодо пред`явлення до ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал» вимоги про виконання зобов`язання позичальника як за Договором позики №1, так і за Договором позики №2 протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання за означеними договорами, тобто відповідно до 14.08.2023 та 14.12.2023.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що оскільки порука ТОВ «Фрейм Рентал» згідно умов Договору поруки №1 припинилася 15.08.2023; порука ТОВ «Август Рентал» згідно умов Договору позики №2 припинилася 15.12.2023, а порука ТОВ «Фрейм «Рентал» згідно умов Договору поруки №3 припинилася 15.12.2023, тоді як вимогу про усунення порушення за договорами позики від 14.02.2020 та 03.07.2020 позивач направив ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал» лише 02.09.2025 (а.с.18-23), то позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики №1 солідарно з ТОВ «Фрейм Рентал», а за Договором позики №2 – солідарно з ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал», слід відмовити у зв`язку з недоведеністю та необгрунтованістю.
Отже, стягнення заборгованості за Договором позики №1 та Договором позики №2 з урахуванням 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання підлягає лише з відповідача ФОП ОСОБА_2 як позичальника. Водночас позовні вимоги про стягнення солідарно заборгованості за Договором позики №1, з урахуванням 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Фрейм Рентал», а також і про стягнення солідарно заборгованості за Договором позики №2, з урахуванням 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Фрейм Рентал» і ТОВ «Август Рентал» задоволенню не підлягають.
Що стосується прохання позивача, що викладене в п.3 прохальної частини позовної заяви в новій редакції, про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 15 140 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» №1.431743509.1 від 04.12.2025 (а.с.6). 
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 заборгованості за Договорами позики №1,2, з урахуванням 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, обгрунтованими і задовольнив їх, тому з відповідача ФОП ОСОБА_2 на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 15 140 грн. Водночас судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів ТОВ «Фрейм Рентал» та ТОВ «Август Рентал» з підстав того, що позовні вимоги до означених відповідачів судом залишені без задоволення.
Керуючись ст. 11, 509, 524, 527, 530, 533-535, 553, 554, 559, 625, 626, 628, 638, 1046, 1047, 1048 ЦК України, ст.4, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 133, 141, 263-265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейм Рентал» та товариства з обмеженою відповідальністю «Август Рентал» про стягнення заборгованості за договорами позики задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 14 лютого 2020 року в розмірі 1 266 102 (один мільйон двісті шістдесят шість тисяч сто дві) гривні та три відсотки річних в сумі 58 027 (п`ятдесят вісім тисяч двадцять сім) гривень 73 (сімдесят три) копійки, а всього 1 324 129 (один мільйон триста двадцять чотири тисячі сто двадцять дев`ять) гривень 73 (сімдесят три) копійки.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03 липня 2020 року в розмірі 1 297 754 (один мільйон двісті дев`яносто сім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 55 (п`ятдесят п`ять) копійок та три відсотки річних в сумі 46 500 (сорок шість тисяч п`ятсот) гривень 89 (вісімдесят дев`ять) копійок, а всього 1 344 255 (один мільйон триста сорок чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять) гривень 44 (сорок чотири) копійки.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень.
Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейм Рентал» та товариства з обмеженою відповідальністю «Август Рентал» про стягнення заборгованості за договорами позики.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 08 травня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідачі: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрейм Рентал», код ЄДРПУО: 39311015, місцезнаходження: 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 6.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Август Рентал», код ЄДРПУО: 43185524, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 13Д.

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко