РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року 	справа № 480/1424/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Янківської В.П.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
установив:
04 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , і просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 , в задоволення рапорту від 17.12.2025 року щодо його звільнення з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "ПРО військовий обов`язок і військову службу".
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 , з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "ПРО військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із перебуванням на утриманні трьох і більше дітей віком до 18-ти років.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 матеріали адміністративної справи № 480/1424/26 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії передати на розгляд Черкаському окружному адміністративному суду за підсудністю.
30.03.2026 адміністративна справа №480/1424/26 надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду та шляхом автоматизованого розподілу передана для розгляду судді Янківській В.П.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 06 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду , відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що позивач перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 та має достатні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, надав відповідачу у належній формі та у встановленому законом порядку усі необхідні докази, що підтверджують факт існування обставин, що дають право на відстрочку. Разом з тим, відповідач відмовив у наданні відстрочки. Позивач вважає протиправною та просить скасувати рішення про відмову від звільнення з військової служби, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.
Відповідач у відзив на позовну заяву просив відмовити у задоволенні вимог з підстав правомірності рішення відповідача.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до наказу від 26.06.2025 № 404 МГ, військове звання солдат, 
17.12.2025 року позивач звернувся з рапортом до відповідача з проханням звільнити його з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 та абзацу 5 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В Рапорті позивач вказує на наявність трьох дітей віком до18 років, які перебувають, на його утриманні. До Рапорту було долучено: 1. Свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому батьком обох дітей вказаний ОСОБА_1 , матір`ю– ОСОБА_4 ; 2. свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого зазначений ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_7 .
У відзиві відповідачем зазначено, що спірне рішення винесене з підстав ненадання позивачем всіх копій трьох (або більше) свідоцтв про народження кожної дитини із зазначенням батьківства військовослужбовця; ані рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовослужбовця (за наявності), жодних інших документів, на підставі яких у військовослужбовця виник обов`язок утримувати пасинка до досягнення ним 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України. Водночас при поданні Рапорту позивачем не було надано жодних доказів відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рідного батька. ( ОСОБА_6 ) чи позбавлений батьківських прав (або іншим чином усунутий від виконання батьківських обов`язків) на момент подачі позивачем рапорту не додано.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Частинами першою та другою статті 2 Закону № 2232 визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Підстави звільнення з військової служби встановлені статтею 26 Закону № 2232 і залежать від виду військової служби.
Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232 військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану звільняються з військової служби: г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Відповідно до абзацу 4 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232 військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану, зокрема, перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Частиною сьомою статті 26 Закону № 2232 визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, визначено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 травня 2009 р. за № 438/16454 (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 14.10 розділу XIV Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Відповідно до пп.13 п. 5 Додатку 19 «Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби» до наведеної Інструкції, документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану):
- копія свідоцтва про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства (материнства) особи;
- один з документів: копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з одним з батьків, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти, та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дітей на утриманні військовослужбовця відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину;
- довідка про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів, видану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законодавством.
Судом встановлено, що відмова Військової частини НОМЕР_1 у задоволенні рапорта позивача ОСОБА_1 у звільненні з військової служби ґрунтується на тому, що він не надав до рапорту документів, визначених підпунктом 13 пункту 5 додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170, а саме: всіх копій трьох (або більше) свідоцтв про народження кожної дитини із зазначенням батьківства військовослужбовця; рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовослужбовця (занаявності), жодних інших документів, на підставі яких у військовослужбовця виник обов`язок утримувати пасинка до досягнення ним 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України. Також при поданні Рапорту позивачемне було надано жодних доказів відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рідного батька ( ОСОБА_6 ) чи позбавлений батьківських прав (або іншим чином усунутий від виконання батьківських обов`язків.
Аргументи позивача зводяться до того, що необхідною умовою звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходять військову службу за призовом під час мобілізації відповідно до п.п. г п. 2 ч. 4 ст.26 Закону №2232-ХІІ є перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше неповнолітніх дітей, що підтверджується Довідкою від 23.07.2025 № 27, виданою обслуговуючим кооперативом житлово-будівельним кооперативом «Хімік-14» про проживання пасинка разом з мамою - - дружиною позивача, Витягами з реєстрів територіальних громад. Також позивач звертає увагу на Акт обстеження житлово-побутових умов проживання дітей Службою у справах дітей та сімї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 29.08.2025 , в якому зазначено, що батько – позивач проходить службу в ЗСУ та повноцінно забезпечує родину з якою разом проживає. 
Суд зауважує, що на виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (із змінами і доповненнями) та Указу Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Інструкція № 170).
У 2024 році у зв`язку із триваючою військовою агресією Російської Федерації проти України, нарощуванням зусиль агресора щодо подальшого захоплення території України, постало питання щодо удосконалення окремих питань проходження військової служби та порядку звільнення із неї.
З метою вирішення цієї проблеми Наказом Міністерства оборони України від 23.07.2024 № 495 були затверджені зміни до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, у тому числі до Додатку 19 до Інструкції.
У Додатку 19 до Інструкції № 170 у новій редакції визначено перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до підстав, зазначених у статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», окремо для кожної категорії військовослужбовців.
Суд вважає, що Міністерство оборони України в такий спосіб чітко регламентувало порядок звільнення з військової служби та усунуло можливість прямих командирів (начальників) військовослужбовця, уповноважених приймати рішення щодо звільнення чи відмови у звільненні з військової служби, свавільно тлумачити закон та на власний розсуд визначати перелік документів, необхідних та достатніх для звільнення зі служби.
Так, у підпункті 13 пункту 5 Додатку № 19 визначено, що для звільнення військовослужбовця з військової служби через наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме - у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану) подаються такі документи:
1) копія свідоцтва про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства (материнства) особи;
2) один з документів: (1) копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або (2) копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або (3) рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з одним з батьків, або (4) письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти, та участь другого з батьків у їх вихованні, або (5) рішення суду про встановлення факту перебування дітей на утриманні військовослужбовця відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину;
3) довідка про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів, видану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законодавством.
Отже, Додаток 19 до Інструкції № 170 для підтвердження факту перебування трьох і більше дітей віком до 18 років на утриманні військовслужбовця передбачає необхідність подання:
- свідоцтв про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства особи, тобто підтвердження батьківства військовослужбовця щодо трьох і більше дітей;
- довідки про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів, виданої органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законодавством, для підтвердження відсутності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму платежів за три місяці;
- інших документів (залежно від індивідуальної ситуації кожного військовослужбовця), що підтверджують факт визначення місця проживання дітей з одним із батьків.
Отже, у підпункті 13 пункту 5 Додатку № 19 до Інструкції № 170 чітко визначений вичерпний перелік документів, які повинні бути долучені до рапорту про звільнення з військової служби у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого ч. 5 цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 1 статті 260 Сімейного кодексу України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їх вихованні. Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2023 у справі №160/11228/23 зазначено про те, що: (пункти 45-52)
« 45. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст. 180 СК України).
46. Згідно з ч.1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.
47. Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст. 268 СК України).
48. Виходячи з аналізу вищевказаних норм, Верховний Суд зазначає, що ОСОБА_1 , перебуваючи у шлюбі з громадянкою ОСОБА_2 , має право на участь у вихованні цих дітей (за умови проживання однією сім`єю). При цьому обов`язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.
49. Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач до рапорту про звільнення з військової служби не додав доказів на підтвердження його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 та її дітьми, а також доказів того, що ці діти не мають діда, бабу, повнолітніх братів та сестер, здатних їх утримувати або наявності у матері цих дітей поважних причин, з яких вона не може надавати їм належного утримання.
50. Вказані обставини зазначено відповідачем як підстави для відмови у задоволенні поданого позивачем рапорту про звільнення з військової служби.
51. Отже, Верховний Суд резюмує, що у спірних правовідносинах позивач, звертаючись до відповідача з вказаним рапортом, не надав належних доказів наявності правових підстав застосування до нього підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
52. За наведених обставин у справі Верховний Суд доходить висновку щодо правомірності відмови відповідача з підстав її відповідності критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.»
Відтак, ключовими умовами для можливості одержати звільнення з військової служби з підстави, на яку покликається позивач, є наявність не менше трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні військовозобов`язаного.
Якщо серед цих дітей є ті, які не є рідними, необхідною умовою є відсутність інших осіб, здатних утримувати цих дітей, тобто заявнику необхідно довести, що діти не мають інших членів сім`ї, які могли б забезпечити їх утримання. Це стосується рідного батька якщо він помер, позбавлений батьківських прав, визнаний безвісно відсутнім, перебуває в місцях позбавлення волі або з інших причин не бере участі в утриманні дітей; діда, баби, повнолітніх братів чи сестер, якщо ці особи відсутні або не можуть забезпечувати утримання через поважні причини (наприклад, інвалідність, непрацездатність, підтверджені документально). Якщо ж такі особи є і можуть надавати утримання, право на звільнення з військової служби може бути втрачене.
Зважаючи на вказане, позивач повинен був надати до рапорта документи, які б засвідчували/підтверджували те, що саме він, а не біологічний батько дитини здійснює її виховання та утримання, або документ про те, що у дитини немає батька чи інших осіб, які відповідно до закону повинні надавати їй належне утримання, або докази того, що рідний батько чи інша уповноважена особа не може здійснювати виховання та утримання цієї дитини.
Водночас доказів того, що саме позивач утримує та виховує неповнолітнього пасинка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доказів, що рідний батько пасинка позбавлений батьківських прав (або іншим чином усунутий від виконання батьківських обовязків), позивач не долучив до рапорту відповідачу і суду не надав.
Серед наданих відповідачу та суду документів відсутні ті, які свідчать про виконання саме позивачем обов`язку щодо утримання цих неповнолітніх дітей і нездійснення такого обов`язку їх рідними батьками або особами, які відповідно до закону повинні утримувати цих дітей.
Крім того, суд зауважує , що наявність у сім`ї позивача статусу багатодітної згідно з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 7 листопада 2024 у справі №340/2502/23) не надає права на відстрочку від призову/звільнення з військової служби за відсутності встановленого факту утримання саме військовозобов`язаним/військовослужбовцем трьох і більше дітей віком до 18 років.
Отже, у спірних правовідносинах позивач, звертаючись до відповідача з Рапортом про звільнення з військової служби, не надав належних доказів, які підтверджують дотримання умов надання такого звільнення з підстави, на яку він посилається.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією відповідача та підставами прийняття спірного рішення, оскільки позивачем під час звернення із Рапортом не додано усіх необхідних документів, а отже не доведено існування обставин утримання ним, як військовослужбовцем трьох і більше дітей віком до 18 років та наявність законних підстав для задоволення рапорту про звільнення з військової служби відповідно до пп г п. 2 ч. 4 статті 26 та абзацу 5 п. 3 ч. 12 статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу»
З огляду на це, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд
вирішив:
Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до 
Військової частини НОМЕР_1 .
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА