Справа № 723/1210/26
Провадження № 2/723/2441/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі: 
головуючого судді Дедик Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Кисельової С.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Сторожинецької міської ради Чернівецького району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з цивільним позовом до Сторожинецької міської ради Чернівецького району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне. 
Зазначає, що  ОСОБА_3 набув у власність домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ганку - літ. «а», літньої кухні – літ. «Б», тамбура - літ. «б», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е», вбиральні - літ. «Є», підвалу з шийкою - літ. «Пд», воріт з хвірткою - № 1, огорож - № 2, 3, криниці - № 4. Вказане домоволодіння станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», де  ОСОБА_3  був його одноособовим членом. 
Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . 
Вказує, що при житті 05.03.2001 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів їй все своє майно. 
Також вказує, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки, в установлений законом термін, а саме 19.07.2002 року, будучи спадкоємцем за заповітом, звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 306/2002.
Зазначає, що, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 при житті право власності на належне йому нерухоме майно не зареєстрував належним чином, оформити спадкові права через нотаріальну контору вона не в змозі. 
Також зазначає, що крім неї інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає.
Просить визнати її власником спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння, яке знаходиться в  АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ганку - літ. «а», літньої кухні – літ. «Б», тамбура - літ. «б», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е», вбиральні - літ. «Є», підвалу з шийкою - літ. «Пд», воріт з хвірткою - № 1, огорож - № 2, 3, криниці - № 4.
Позивач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Роговський В.П. надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.
Представник відповідача Сторожинецької міської ради Чернівецького району в судове засідання не з`явився до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, прийняття остаточного рішення залишають на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.
Судом встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться в   АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ганку - літ. «а», літньої кухні – літ. «Б», тамбура - літ. «б», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е», вбиральні - літ. «Є», підвалу з шийкою - літ. «Пд», воріт з хвірткою - № 1, огорож - № 2, 3, криниці - № 4, станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», де  ОСОБА_3  був його одноособовим членом. За вказаним домоволодінням закріплені земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,25 га – для ведення особистого селянського господарства, які не приватизовані. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорта на житловий будинок, копією витягу з погосподарської книги, довідками, виданими Давидівським старостинським округом Сторожинецької міської ради № 176 від 02.03.2026 рокут а № 236 від 18.03.2026.
05.03.2001 року  ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Давидівської сільської ради Сторожинецького району Мігалецьким М.І., яким заповів  ОСОБА_1  все своє майно. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідний напис на ньому.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 рік помер  ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 01.03.2002 року.
З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 84345167 від 02.03.2026 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована спадкова справа № 2202417 (номер у нотаріуса 306/2002). Крім того, 03.10.2018 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадщину після смерті ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) прийняла ОСОБА_1 , що підтверджується також копію свідоцтва. 
Відповідно до довідки, виданої Давидівським старостинським округом Сторожинецької міської ради 02.03.2026 року № 177 встановлено, що ОСОБА_3 на момент смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою:  АДРЕСА_1 разом один. 
Спадкодавець  ОСОБА_3 при житті право власності на належне йому нерухоме майно не зареєстрував належним чином, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 468729870 від 18.03.2026 року, з якої вбачається, що право власності, інше речове право на будинок  АДРЕСА_1 не зареєстровано. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , прийняла спадщину, подавши вчасно до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, яка в установленому законом порядку, прийняла спадщину за заповітом після смерті  ОСОБА_3 , однак позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Обставин, які б свідчили про порушення права інших осіб внаслідок задоволення позовних вимог, судом не встановлено. 
За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги, заявлені до відповідача є обґрунтовані і підлягають задоволенню. 
На підставі ст. 1216, 1223 ЦК України, керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги  ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Сторожинецької міської ради Чернівецького району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1  право власності на спадкове домоволодіння, що складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ганку - літ. «а», літньої кухні – літ. «Б», тамбура - літ. «б», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е», вбиральні - літ. «Є», підвалу з шийкою - літ. «Пд», воріт з хвірткою - № 1, огорож - № 2, 3, криниці - № 4 та знаходиться за адресою:   АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті  ОСОБА_3 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Суддя