ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 677/794/26
Провадження № 33/820/472/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Савченка Ярослава Васильовича на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та 
В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 25.04.2026 року в 17 год. 25 хв. в с. Чернелівка, по вул. Центральній, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA Carnival», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу DragerAlkotest 6810, тест №824 результат тесту становить 0,30 ‰.
Постановою суддіКрасилівського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року ОСОБА_1 визнанийвинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнений. 

 
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у складі Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федераті проти України, що підтверджується довідкою від 30 квітня 2026 року.
Зауважує, що у межах виконання покладених на ОСОБА_1 військових та службових обов`язків, він залучається до керування транспортними засобами у зоні проведення бойових дій та на прилеглих територіях з метою виконання бойових і логістичних завдань, забезпечення переміщення особового складу, майна та виконання інших завдань оборонного характеру. У зв`язку із цим наявність посвідчення водія є необхідною та обов`язковою умовою належного виконання ним службових обов`язків під час проходження військової служби. 
Вважає, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно унеможливить належне виконання ним покладених військових обов`язків, участь у виконанні бойових та службових завдань, а також виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. 
Посилається на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи вхожих неспростовних презумпцій факту.
Звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про здійснення фото- чи відеофіксації події адміністративного правопорушення, а також посилань на долучення відповідних матеріалів до протоколу. Крім того, у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про те, що така фото- чи відеофіксація (у разі її здійснення) була отримана у спосіб та порядку, передбачених Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України 1026 від 18 грудня 2018 року.Також у протоколі відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого нібито здійснювалася така фіксація.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
Зокрема, працівниками поліції під час оформлення матеріалів адміністративної справи не долучено жодного доказу, який би у встановленому законом порядку підтверджував факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи та підлягає оцінці судом лише у сукупності з іншими належними й допустимими доказами.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Савченко Я.В. не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, поважних причин неявки не повідомили. Натомість, в апеляційній скарзі зазначено про розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Савченка Я.В., щовідповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду за їх відсутності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі захисник Савченко Я.В.оскаржує факт керування транспортним засобом  ОСОБА_1 , а такожпроцедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважаючи наявні докази недостатніми для доведення вини ОСОБА_1 .
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статей 245, 280КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею суду першої інстанції розглянуто повно та всебічно, відповідно до вимогстатті 280 КУпАП.
Під час судовогорозгляду встановлено, що25.04.2026 року в 17.25 год. в с. Чернелівка, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA Carnival», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №649839 від 25 квітня 2026 року, в якому зафіксовані місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення (а/с 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим за допомогою газоаналізатора «DragerAlkotest 6810» проведено огляд на стан сп`яніння, результат огляду позитивний 0,30 проміле та з підписом ОСОБА_1 про його згоду з результатом (а/с 4); результатами тестування ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «DragerAlkotest 6810», прилад 0912, тест № 824, відповідно до яких результат огляду - 0,30 проміле (а/с 5);направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зафіксовані виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя) та, що водій відмовився від огляду у закладі охорони здоров`я (а/с 6); відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (а/с 9).
Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для ухвалення рішення по справі.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до норм статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, з наступними змінами, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Стороною захисту не оскаржуються результати огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а зазначається, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно унеможливить належне виконання ним покладених військових обов`язків, участь у виконанні бойових та службових завдань. 
Щодо доводів сторони захисту про незастосування до  ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами зазначаю наступне. 
Згідно зі статтею 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
За приписами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі. 
Суддя за результатами розгляду цієї справи, застосовував до правопорушника стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Зауважую, що законодавець у санкції не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань, тому дискреційні повноваження суду обмежені імперативно встановленими нормами при обранні та застосуванні до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Положеннями ч.4 ст.30 КУпАП передбачено, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
З огляду на наведені вимоги, ті обставини, що  ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у складі Військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федераті проти України, не можуть стати підставами для незастосування до нього обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В інакшому випадку, порушуватиметься принцип правової визначеності, який є невід`ємною складовою верховенства права, та гарантує, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, якими встановлені такі обмеження. 
Доводи захисника, що  ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються дослідженими судом доказами, а саме доданим до протоколу відеозаписом.
Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічнихсхем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Наявним у справі відеозаписом із відео реєстратору та з боді камерпрацівниками поліції зафіксовано, що 25 квітня 2026 року о 17 год. 25 хв. автомобіль «KIA Carnival», н.з. НОМЕР_1 рухається попереду автомобіля працівників поліції, зупиняється, з місця водія виходить ОСОБА_1 , до нього підходить працівник поліції.Після перевірки документів, під час спілкування із працівниками поліції, у  ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Драгер». ОСОБА_1 погодився пройти огляд, вказав, що напередодні вживав алкоголь. Огляд ОСОБА_1 було проведено за його згодою на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 6810», результат якого склав 0,30 ‰ алкоголю. Результати  ОСОБА_1 не оспорював, погоджуючись на складання усіх необхідних актів та їх підписання. Як роздруківка, так і акт огляду містять підпис ОСОБА_1 ,який підтверджує, що з результатами огляду він погоджується. На пропозицію поліцейського пройти огляд у медичному закладі відмовився. 
Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 , як під час спілкування останнього з працівниками поліції, так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також є зафіксованим на відео.
На переконання апеляційного суду, відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ОСОБА_3 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. 
Отже, підстав сумніватись, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом апеляційний суд не вбачає, цей факт є доведеним наявними у справі доказами, а доводи захисника у цій частині апеляційний суд вважає обраною тактикою захисту, що спрямовані виключно на уникнення відповідальності.
Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснювалась відео-фіксація подій є безпідставними, оскільки в п.10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 649839 від 25.04.2026 року вказано, що відеозапис здійснено на технічний засіб відеозапису боді-камери 912871, 912343. 
Так згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 6 листопада 2015 року, з наступними змінами, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року, з наступними змінами, згідно п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
З огляду на встановлене, вважаю, щовідеозапис здійснено працівниками поліції на підставі ст.40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення. Вказаний відеозапис має високу інформативність, безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і береться судом до уваги, оскільки, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Що стосується доводів захисника, що сам по собі протокол по справі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки в цьому випадку відомості зі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу не є єдиним доказом у справі, викладені у протоколі відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу, які відповідають критеріям, визначеним у ст.251 КУпАП.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України. 
Відтак, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Апеляційні доводи скарги, що не доведено керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог закону й існують підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП та у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Савченка Я.В. на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285,294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Савченка Я.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя