Справа № 401/883/26
Провадження № 2/401/1250/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Яцини А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Світловодська Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»,-
ВСТАНОВИВ:
27 березня 2026 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» в особі директора звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 272,75 грн та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та  ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «MNV9S85H» було укладено кредитний договір № 428357596. Приймаючи умови кредитного договору, сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. 
На виконання умов Кредитного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» належним чином виконало свої зобов`язання та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 1 000,00 грн шляхом перерахування через банк провайдер. Проте, в подальшому відповідач збільшила суму кредиту, у зв`язку загальна сума кредиту склала 10 349,00 грн.
Отже, зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало в повному обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, а відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року зі змінами та доповненнями, реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
За договором факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року та реєстру прав вимоги № 2 від 20 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого фактору відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором відповідно до реєстру Боржників № б/н від 14 липня 2025 року на загальну суму 10 272,75 грн.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору загальна сума заявлених до стягнення вимог станом на дату подання позову становить 10 272,75 грн, що складається з: 7 801,29 грн - заборгованості по тілу кредиту, 2 471,46 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. (а.с. 2-9)
Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання, в якості третьої особи без самостійних вимог залучено ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. (а.с. 107-113)
Правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася.
06 травня 2026 року на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву від імені ОСОБА_1 про часткове визнання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності відповідача, який до уваги судом не приймається та підлягає залишенню без розгляду як такий, що поданий без дотримання вимог, передбачених ст. 183 ЦПК України, оскільки відповідно до ч. 8 ст.43 ЦПК України не засвідчений кваліфікованим електронним підписом учасника справи з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
У судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не з`явився, з поданням позову позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. (а.с. 8) 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення, яке повернулося до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. (а.с. 122)
Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи положення ч. 7 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається такою, що повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без її участі, поданих з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 ЦПК України, відповідач не надала. 
При таких обставинах, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів.
Представник третьої особи ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с. 118) 
Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
15 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора «MNV9S85H» було укладено Договір кредитної лінії № 428357596, за яким Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22 000 грн 00 к. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ». Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 1 000 грн 00 к. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 14 вересня 2021 року. Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту (Траншів) отриманих протягом всього строку дії Договору. Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі – «Дисконтний період»), а саме до 14 вересня 2021 року. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на зазначених умовах, не обмежена.
Згідно з п.п. 3.19-3.21 Правил надання грошових коштів у позику за вибором Клієнта, Кредит може надаватися, зокрема шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Клієнта, за реквізитами Платіжної картки вказаної Клієнтом у Заявці, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Кредитодавець відповідальності не несе. Клієнт в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Електронного договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Клієнта отримати нові Транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Загальна сума Кредиту за Договором складається з загальної суми Траншів отриманих Клієнтом протягом строку дії Електронного договору.
За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. (п. 1.9 Договору)
За умовами п.п. 1.12-1.13 Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту Позичальником.
Відповідно до п. 4.1 Договору сторони погодили, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. (п.4.2 Договору) (а.с. 14-23, 30-31)
Після прийняття відповідачем умов Договору кредитної лінії 15 серпня 2021 року відповідач отримала грошові кошти у сумі 10 349,00 грн на свою платіжну картку, що підтверджується платіжними дорученнями від 15 серпня 2021 року на суму 1 000,00 грн, від 16 серпня 2021 року на суму 1 000,00 грн, від 17 серпня 2021 року на суму 100,00 грн, від 22 серпня 2021 року на суму 400,00 грн, від 24 серпня 2021 року на суму 200,00 грн, від 26 серпня 2021 року на суму 500,00 грн, від 29 серпня 2021 року на суму 400,00 грн та 100,00 грн, від 30 серпня 2021 року на суму 100,00 грн, від 31 серпня 2021 року на 100,00 грн та 100,00 грн, від 01 вересня 2021 року на суму 400,00 грн та 100,00 грн, від 04 вересня 2021 року на суму 150,00 грн, від 05 вересня 2021 року на суму 100,00 грн, від 07 вересня 2021 року на суму 200,00 грн, від 08 вересня 2021 року на суму 200,00 грн, від 09 вересня 2021 року на суму 500,00 грн, 100,00 грн та 300,00 грн, від 12 вересня 2021 року на суму 2 050,00 грн, від 13 вересня 2021 року на суму 100,00 грн, від 14 вересня 2021 року на суму 100,00 грн, від 17 вересня 2021 року на суму 1 400,00 грн, від 18 вересня 2021 року на суму 100,00 грн, від 19 вересня 2021 року на суму 100,00 грн, від 20 вересня 2021 року на суму 100,00 грн, від 21 вересня 2021 року на суму 100,00 грн, від 12 жовтня 2021 року на суму 249,00 грн про переказ коштів згідно договору № 42835759, інформаційною довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 20 квітня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260408/49052-БТ та випискою по платіжній картці про отримання коштів на платіжну картку, що емітована на ім’я ОСОБА_1 (а.с. 34-41, 123-125)
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається, що за кредитним договором № 428367596 від 15 серпня 2021 року з урахуванням сплати заборгованості відповідачем станом на 05 травня 2022 року рахується заборгованість в розмірі 8 025,93 грн, яка складається з: 7 801,29 грн – заборгованості за сумою кредиту (тілом кредиту), 224,64 грн – заборгованості за процентами. (а.с. 77-78)
Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року в редакції додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року, додаткових угод № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року та № 32 від 31 грудня 2023 року, витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року, акту звірки взаємних розрахунків від 31 грудня 2022 року до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 8 025,93 грн, яка складається з: 7 801,29 грн – заборгованості за сумою кредиту (тіло кредиту), 224,64 грн – заборгованості по відсоткам. (а.с. 53-62)
За умовами п. 5.3.4 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року в редакції додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року та відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» донараховані проценти з урахуванням умов кредитного договору в розмірі 2 246,82 грн, тому станом на 20 грудня 2023 року за кредитним договором № 428357596 від 15 серпня 2021 року рахується заборгованість в розмірі 10 272,75 грн, яка складається з: 7 801,29 грн – заборгованості за сумою кредиту (тілом кредиту), 2 471,46 грн – заборгованості по процентам. (а.с. 79)
30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого, витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20 грудня 2023 року та платіжної інструкції від 22 грудня 2023 року № 5279 до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10 272,75 грн, яка складається з: 7 801,29 грн – заборгованості за сумою кредиту (тіло кредиту), 2 471,46 грн – заборгованості за відсотками. (а.с. 63-68)
З договору факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»,  витягу з реєстру боржників від 14 липня 2025 року, акту прийому-передачі Реєстру боржників від 14 липня 2025 року та платіжних інструкцій вбачається, що до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10 272,75 грн, яка складається з: 7 801,29 грн – заборгованості за сумою кредиту, 2 471,46 грн - заборгованості за відсотками. (а.с. 69-76)
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
За умовами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Згідно ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відступлення права вимоги підтверджується договорами факторингу, реєстрами права вимоги, реєстром боржників до договорів факторингу, які містять інформацію про відповідача (її прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості).
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та узгоджений сторонами строк кредитування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у заявленому розмірі підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10 272,75 грн, яка складається з: 7 801,29 грн – заборгованості по тілу кредиту, 2 471,46 грн – заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом.
При поданні позову позивачем заявлено вимогу про відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.
За ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов’язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
На підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу правову допомогу суду представлено докази, а саме: Договір № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10, Додаткову угоду № 25770937492 від 01 вересня 2025 року та акт прийому-передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року, який включає в себе такі види допомоги:
1) складання позовної заяви до позичальника, яким є ОСОБА_1 - на суму 5 000,00 грн за 2 години;
2) вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 - на суму 1 000,00 грн за 2 години;
3) підготовка адвокатського запиту про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - на суму 500,00 грн за 1 годину;
4) підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - на суму 500,00 грн за 1 годину.
Загальна вартість послуг склала 7 000,00 грн. (а.с. 81-85)
Відповідачем  ОСОБА_1 до суду не подавалося клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Так, у своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги ґрунтуються на стягненні кредитних коштів, що виникло з правочинів, укладених в електронній формі. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Справа є малозначною, її розгляд здійснено судом в судовому засіданні без присутності учасників справи.
Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 7 000,00 грн є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат.
Враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в межах 5 000,00 грн, оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи та зміст процесуальних дій, вчинених адвокатом.
В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 2 662 грн 40 к., яка сплачена позивачем за подання позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 137, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, суд, –

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 428357596 від 15 серпня 2021 року у розмірі 10 272 (десять тисяч двісті сімдесят дві) грн 75 к, що складається з: 7 801 грн 29 к.- заборгованості по тілу кредиту, 2 471 грн 46 к. - заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 к. судових витрат на професійну правничу допомогу та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 к. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, вул. Юрія Поправки, буд. 6 к. 13, м. Київ;
Відповідач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код ЄДРПОУ 38569246, вул. Лейпцизька, буд. 15Б поверх перший, м. Київ.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області       Н.Л.Волошина