УХВАЛА

10 червня 2026 року 
м. Київ
справа №380/15448/24
адміністративне провадження № К/990/26256/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н. В.,
суддів: Коваленко Н. В., Тацій Л. В.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2026 у справі № 380/15448/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі -відповідач), у якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 11.06.2024 № 913250154711;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 16.07.2013 по 06.06.2014 (трудові відносини на відокремленому підрозділі «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля»), з 16.07.2014 по 29.12.2017 (трудові відносини з ДП «Шахта «Візейська»), з 29.07.2020 по 30.11.2020 (трудові відносини з ПАТ Шахта «Надія») до стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 , з 04.06.2024 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
14.01.2025 рішенням Львівського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2026, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 11.06.2024 № о/р НОМЕР_1 про відмову вперерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.06.2024 про переведення на інший вид пенсії за віком по Списку 1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В решті позовних вимог відмовлено.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 08.06.2026.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі відповідач цитує пункт 1 частини четверту статті 328 КАС України, описує фактичні обставини справи, посилається на нормативно-правові акти, стверджує, що суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення з порушенням вимог чинного законодавства України. Проте відповідач не зазначив жодної з обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Ураховуючи наведене та характер спірних правовідносин, предмет і категорію спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовчу практику, що склалася з приводу спорів цієї категорії, значну кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, також не дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі як у справі незначної складності підлягають касаційному оскарженню.
Отже, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності та розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач у касаційній скарзі не навів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення та постанова суду апеляційної інстанції можуть бути переглянуті в касаційному порядку.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2026 у справі № 380/15448/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання протиправним та скасування рішення.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. В. Шевцова
Н.В. Коваленко
Л. В. Тацій