Справа № 159/9554/25
Провадження № 2-о/166/15/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 
11 травня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі : головуючого судді Фазан О. З.,
за участю секретаря Приймачук О. М., 
заявниці ОСОБА_1 , її представника адвоката Біцулової А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Самарівська сільська рада Ковельського району Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство внутрішніх справ, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,
в с т а н о в и в :
Адвокат Біцулова Анна Анатоліївна в інтересах заявниці ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Самарівська сільська рада Ковельського району Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство внутрішніх справ, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця, який зник безвісти.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ОСОБА_1 із серпня 2018 року по вересень 2025 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , зокрема: постійно проживали разом у житловому будинку заявниці, вели спільне господарство, мали спільний побут, спільний бюджет та спільні витрати, надавали один одному взаємну матеріальну та побутову підтримки, сприймалися оточенням як сім`я.
У січні 2023 року ОСОБА_2 зробив заявниці пропозицію та 19 травня 2023 року між ними було зареєстровано шлюб.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2024 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично продовжували проживати однією сім`єю, вести спільне господарство, мати спільний бюджет, спільно обробляти присадибну ділянку, здійснювати благоустрій житла, робити ремонт, купувати меблі та предмети домашнього вжитку, проводити сімейні заходи у колі родичів та друзів. У зареєстрованих шлюбах з іншими особами вони не перебували. 
Заявниця є особою з інвалідністю 2 групи та отримує пенсію, розмір якої не забезпечує мінімальних потреб для самостійного проживання. ОСОБА_2 протягом усього періоду спільного проживання та шлюбу систематично надавав заявниці матеріальну підтримку, оплачував комунальні послуги заявниці, купував їй продукти харчування, ліки, дрова, допомагав з витратами на лікування та проживання.
11 лютого 2025 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу до Збройних Сил України. Після призову він продовжував матеріально утримувати та підтримувати заявницю.
18 вересня 2025 року солдат ОСОБА_2 зник безвісти під час виконання бойового завдання у районі н.п. Родинське Покровського району Донецької області. У зв`язку з цим, заявниця звернулася до Управління з питань осіб зниклих безвісти за особливих обставин, однак листом від 21.10.2025 їй було відмовлено у наданні інформації з підстав відсутності документального підтвердження її статусу члена сім`ї особи, зниклого безвісти.
З метою реалізації належних заявниці соціальних гарантій як члена сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти за особливих обставин, просить встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2018 року по 18 травня 2023 року та з грудня 2023 року по вересень 2025 року. Також просить встановити факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2 протягом усього періоду їхнього спільного проживання, у тому числі під час шлюбу.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.01.2026 передано за територіально підсудністю справу для розгляду Ратнівському районному суду Волинської області.
Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 30.01.2026 відкрито провадження у справі.
До суду 27.02.2026 року надійшло клопотання від представника заявниці адвоката Буцілової А. А. відкласти судове засідання 03.03.2026 року у зв`язку із зайнятістю її в іншому судовому засіданні.
Ухвалою від 03.03.2026 замінено заінтересовану особу Міністерство оборони України на належну заінтересовану особу Міністерство внутрішніх справ, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фіонду України у Волинській області, розгляд справи відкладено.
Ухвалою суду від 19.03.2026 року ( протокольно) задоволено клопотання адвоката Буцілової А. А. від 16.03.2026 року про долучення до матеріалів справи документів : проходження служби без зазначення ким; лист Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 21.10.2025 року, копію конверта із штампелем від 26.03.2024 року, Трекінг відправлення 59001377786076 ОСОБА_1 , експрес накладна від 31.10.2022 року, 6 фото, листування на двох аркушах.
Ухвалою суду від 19.03.2026 року ( протокольно) задоволено клопотання адвоката Буцілової А. А. від 19.03.2026 року про долучення до матеріалів справи документів : довідка про доходи ОСОБА_1 за 2018 - 2026 роки, форма ОК-5 на ОСОБА_1 , інформація Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області № 904/22.11-06-56 від 17.03.2026 року, скриншоти з СМС повідомленнями , копія пенсійного посвідчення ОСОБА_1 ..
Ухвалою суду від 07.04.2026 ( протокольно ) долучено документи.: талон бронювання автобуса Київ - Луцьк та Ковель -Київ, копія чеків на лікування матері ОСОБА_3 , копія чеків про придбання телефонів,холодильника, фотознімки , виписку банку про надходження грошей на картку ОСОБА_4 ( заміна на читабельний екземпляр для суду) , копії : адвокатського запиту до Боратинської с/р № 24 від 23.03.2026, відповідь ЦНАП Боратинської с/р Луцького району № 13/02-04/7/2-26 від 25.03.2026 , службове розслідування з в/ч НОМЕР_1 НГУ за фактом безвісти зниклого ОСОБА_2 , витяг з рішення експертної команди з оцінювання функціонування особи від 26.05.2025, витяг з реєстру територіальної громади стосовно ОСОБА_1 від 23.03.2026, відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою. АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 07.04.2026 року задоволено клопотання адвоката Біцулової А. А. про витребування доказів .
До суду 27.04.2025, 01.05.2026 року на виконання вищезазначеної ухвали суду надійшли документи : копія актового запису про народження № 227 від 11.03.1983 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України , інформація Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області № 1157/22.11-04-03 від 30.04.2026 року , копія актового запису про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 № 45 від 19.05.2023 року, складеного Ратнівським відділом ДРАЦС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Крім того, 07.05.2026 заявниця ОСОБА_4 подала клопотання - допустити негайне виконання рішення суду у справі , видати копію рішення та виконавчий лист невідкладно.
У судовому засіданні 19.03.2026 року свідок ОСОБА_5 показала суду , що заявниця та ОСОБА_2 спільно проживали, приходили до неї , приносили води . ОСОБА_1 їздила до мами ОСОБА_2 , коли вона захворіла, була на похороні, жалобному обіді . Ствердила, що ОСОБА_2 знає з 2018 року по 2025 рік , коли вони одружилися не пам`ятає, проживали разом. Свідок показала, що не знала про розірвання шлюбу , з 2024 року ОСОБА_2 на війні. Він проживав у с. Ратнів Луцького району , звідки пішов на війну.
Свідок ОСОБА_6 показав суду , що проживає за 200 метрів від заявниці ОСОБА_7 . Вона одружилася із ОСОБА_8 , спільно проживали , приходили до нього. Перед службою ОСОБА_9 в ЗСУ бачив його у селі Самари , приходив у відпустку, загинув друг у 2023 році, померла мама в с. Ратнів, Луцького району . Свідок ствердив, що ОСОБА_10 ішов на службу з ОСОБА_11 хати , розірвали шлюб, не знає періодів коли ОСОБА_10 і ОСОБА_12 проживали разом, коли пішов у ЗСУ .
Свідок ОСОБА_13 показала суду , що ОСОБА_10 проживав із заявницею в с.Самари після їх одруження у період з 2018 року по 2025 рік. Ствердила, що ОСОБА_10 служив у ЗСУ з 2022 по 2025 роки та допомагав ОСОБА_14 , про розірвання шлюбу дізналася місяць тому . Свідок показала, що не може сказати періоди спільного проживання ОСОБА_14 і ОСОБА_9 , коли не бачила його. 
У судовому засіданні 19.03.2026 року оголошено перерву за клопотанням представника заявниці адвоката Буцілової А. А.. 
У судовому засіданні 07.04.2026 заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_15 підтримали заяву з підстав наведених у ній. ОСОБА_1 пояснила, що проживали з ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 у її будинку, останній заробляв гроші , купляли разом техніку . Підтвердила, що з ОСОБА_2 розірвала у 2024 році шлюб , який укладено було у 2023 році, коли він перебував у відпустці. ОСОБА_2 проживав у с.Ратнів Луцького району після розірвання шлюбу. Він не поїхав у військовому частину демобілізуватися із ЗСУ. ОСОБА_2 мобілізували у серпні 2022 році ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він пішов служити у лютому 2025 року , 19.09.2025 повідомили, що ОСОБА_2 зник безвісти.
Судове засідання 07.04.2026 відкладено за клопотання представника заявника у зв`язку з витребуванням доказів. 
Заінтересовані особи у судові засідання не з`являлися, не клопотали про відкладення розгляду справи.
Суд, заслухавши свідків,заявницю, її представника, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.
За нормами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За змістом п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, cуд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі окремо, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Заявниці необхідно встановити факти, про які вона просить, для реалізації її прав як члена сім`ї військовослужбовця , який зник безвісти. 
Судом встановлено, підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 та інформацією про осіб зареєстрованих Боратинської сільської ради № 581 від 20.03.2023, що ОСОБА_2 з 11 грудня 2008 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ОСОБА_2 за вказаною адресою була зареєстрована його матір – ОСОБА_16 (а.с. 7-9).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.05.2023 ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Липини Луцького району Волинської області (а. с. 11), яка позбавлена батьківських прав рішенням Ковельського міського суду Волинської області від 15.02.1995 року, про наявна відмітка в актовому записі про народження № 227 від 11.02.1983 року ОСОБА_2 .
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 19.05.2023, копії актового запису про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 № 45 від 19.05.2023 року, складеного Ратнівським відділом ДРАЦС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 травня 2023 року зареєстрували шлюб у Ратнівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 45 (а.с. 13).
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2024 шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, яке набрало законної сили 26.12.2024 року.
Сповіщенням сім`ї № 729 від 25.09.2025 сповіщено ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 зник безвісти 18 вересня 2025 року під час виконання бойового завдання із стримування військової агресії російської федерації в районі н.п. Родинське Покровського району Донецької області.
Факт зникнення безвісти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання із стримування військової агресії російської федерації в районі н. п. Родинське Покровського району Донецької області також підтверджується службовим розслідування по факту зникнення в/ч НОМЕР_5 ( а. с. 156-193 ).
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що заявницею та її представником не доведено обставини спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з серпня 2018 року по 18 травня 2023 року та з грудня 2023 року по вереснь 2025 року, а також факту утримання заявниці ОСОБА_2 протягом усього періоду їх спільного проживання.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із заочним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2024, яке набрало законної сили 26 грудня 2024 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені з березня 2024 року, сторони припинили ведення спільного господарства, проживають окремо. Таким чином, вказаним рішенням спростовуються твердження представника заявниці, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу фактично спільно продовжували проживати однією сім`єю, оскільки сторони перестали спільно проживати ще з березня 2024 року.
З копії довідки Самарівської сілької ради Ковельського району Волинської області № 235 від 29.09.2025 ( а. с. 12) слідує, що ОСОБА_1 спільно проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . Водночас, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2023 до 26 грудня 2024 року, а вказана довідка не містить періоду протягом якого ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 спільно проживали та вели спільний побут та підставу видачі такої довідки. Таким чином, вона не доводить ведення ними спільного побуту та спільного проживання у період до їхнього одруження та після розірвання шлюбу, а також утримання заявниці ОСОБА_2 ..
Долучені до матеріалів справи фотографії на яких зображені ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 не містять дати та часу, тому не можуть підтверджувати обставини спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в конкретний період. 
Також суд звертає увагу, що представником заявниці у поданій заяві помилково зазначено, що ОСОБА_2 був призваний на військову службу до Збройних Сил України 11 лютого 2025 року, оскільки відповідно до долученої інформації з особової справи, засідченої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 було призвано на військову службу 21 серпня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 . З моменту призову ОСОБА_2 безперервно проходив військову службу на різних посадах до його зникнення безвісти у військових частинах 1141 та 3028. Таким чином, зображення на фотографіях ОСОБА_2 у військовій формі разом з ОСОБА_1 не підтверджують того, що вони зроблені після 11 лютого 2025 року. Більше того, враховуючи перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в офіційному зареєстрованому шлюбі більше одного року, не виключається судом, що долучені представником заявниці фотографії були зроблені у шлюбі.
Долучені копії поштових конвертів, адресовані ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , були скеровані 26 березня 2024 року та 22 серпня 2024 року, тобто в період перебування його в шлюбі із ОСОБА_1 , тому не доводять їх спільного проживання до реєстрації шлюбу та після його розірвання.
З долучених скріншотів переписки із месенджера неможливо встановити осіб між якими вона велася, дати та часу коли були написані повідомлення, а відображені на них повідомлення не містять інформації про спільне проживання осіб, ведення спільного побуту та утримання когось із них співрозмовником.
Зазначення в довідковій інформації в особовій справі військовослужбовця заявниці як цивільної дружини ОСОБА_2 не підтверджує факту їх спільного проживання, як чоловіка та дружини в період про який просить заявниця, а період має визначальне значення для встановлення такого факту. Вказана довідкова інформація не місить даних коли саме та на підставі чого було внесено дану інформацію. Крім того, у вказаній інформації зазаначені різні адреси місць проживання ОСОБА_2 та заявниці.
Зважаючи на відсутність у ОСОБА_2 близьких родичів та зазначенння в особовій справі заявниці як його цивільної дружини, ОСОБА_1 отримала сповіщенн №729 про зникнення безвісти ОСОБА_2 (а.с. 14). Однак зазначена обставина без наявності інших належних доказів у сукупності не може підтверджувати факту їх спільного проживання, як чоловіка та дружини в період про який просить заявниця.
Копії експерс накладної Нової пошти та транспортної етикетки з номерами ТТН № 59000883165887 ( а. с. 54) та № 59001377786076 ( а. с. 53) також не можуть бути беззаперечним доказом утримання ОСОБА_2 заявниці, оскільки вони не містять даних про вміст посилок, а платником за доставку однієї із них є сама заявниця.
Долучена виписка з Приватбанку про зарахування коштів на рахунок у періоди з 18.01.2023 по 04.03.2023 , з 29.10.2022 по 30.12.2022 від ОСОБА_3 на рахунок НОМЕР_6 ......3331 ( а. с. 141-149) не може свідчити доказом утримання ОСОБА_2 заявниці , оскільки її рахунок НОМЕР_7 і додатковий рахунок договору від 28.10.20222 року на який зараховувалися кошти не тільки ОСОБА_2 але і інших осіб та не може свідчити , що дані кошти підтверджують факт їх спільного проживання, як чоловіка та дружини в період про який просить заявниця. 
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).
Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів (постанова Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18).
Судом установлено, що заявниця не надала доказів отримання нею постійної та систематичної матеріальної допомоги від ОСОБА_2 , яка була основним джерелом її засобів до існування, оскільки надано докази , що отримувала пенсію по інвалідності з 2018 року по теперішній час, зарплату ( а. с. 77-89). Її посилання на купівлю медикаментів для матері ОСОБА_2 , речей ( а. с. 134-137 ) - холодильника , телефону не підтверджені достатніми доказами. 
Таким чином, надані заявницею та досліджені судом докази, показання свідків , в їх сукупності не дають підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні зниклого безвісти ОСОБА_2 ..
Разом з тим, положення частини першої статті 16-1 Закону №2011-XII передбачають право на призначення одноразової грошової допомоги, зокрема і жінці, з якою загибла особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду.
Ураховуючи, що суд встановлює факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до моменту його зникнення однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, відсутня необхідність при призначенні одноразової грошової допомоги підтверджувати факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця.
Аналогічна позиція вказана в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2025 року, справа №120/17960/23.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2018 року по 18 травня 2023 року та з грудня 2023 року по вересень 2025 року, а також перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 , у зв`язку з чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12,13, 81, 89, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2018 року по 18 травня 2023 року та з грудня 2023 року по вересень 2025 року та перебування її на утриманні ОСОБА_2 протягом усього періоду їхнього спільного проживання, у тому числі під час шлюбу, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення 
Учасники справи : 
заявниця ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_8 ;
заінтересовані особи :Самарівська сільська рада Ковельського району Волинської області, місцезнаходження; вул.Соборна, 26, с.Самари, Ковельський район, Волинської області, код ЄДРПОУ 04334583;
ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 ;
Міністерство внутрішніх справ, місцезнаходження :00024, Україна, місто Київ, вулиця Богомольця Академіка, будинок 10,ЄДРПОУ 00032684;
Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області ,код ЄДРПОУ 13358826, адреса місцезнаходження : вул. Кравчука 22В ,Луцьк,Волинська область ,4300.
Дата складення повного судового рішення - 11.05.2026 року.

Суддя О. З. Фазан