Справа № 308/17797/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Чепки В. В., за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., представника відповідача Дубровської О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в інтересах якого діє представник адвокат Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в інтересах якого діє представник адвокат Усенко Михайло Ігорович, звернулось з позовом в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5506177 від 30.11.2022, згідно з яким просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 16980,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3500,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 12530,00 грн та прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 950,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2022 між ОСОБА_2 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 5506177, згідно з умовами якого відповідач отримала 5000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
Позивач стверджує, що відповідач обов`язку щодо повернення кредиту у встановлений кредитним договором строк не виконала.
29.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги, зокрема, і за кредитним договором № 5506177 від 30.11.2022.
Позивач вказує, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» складає 16980,00 грн, що складається: 3500,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 12530,00 грн - заборгованість за сумою відсотків, 950,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Позивач наводить, що ним було вжито заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача претензії про погашення кредитної заборгованості вих. № 22737774/931 від 04.11.2025, однак претензія залишилася без задоволення. 
Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 5506177 від 30.11.2022 у загальному розмірі 16980,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача, адвокат Дубровська О. М., подала заяву про часткове визнання позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідач послалася на положення Закону України «Про споживче кредитування», вказуючи, що кредитний договір був укладений на суму, яка не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим до правовідносин підлягають застосуванню спеціальні обмеження щодо відповідальності споживача, зокрема щодо нарахування неустойки та інших платежів. Відповідач зазначила, що умови договору, які передбачають додаткові комісії за обслуговування кредиту, не містять належного переліку супутніх послуг та погодження їх зі споживачем, у зв`язку з чим такі умови, на її думку, є нікчемними відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також відповідач посилалася на правові позиції Верховного Суду щодо недопустимості стягнення комісій за обслуговування кредиту без визначення конкретного переліку додаткових послуг, які фактично надаються споживачу. З огляду на викладене, відповідач вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення 950,00 грн комісії, у зв`язку з чим у цій частині позов не підлягає задоволенню. У підсумку відповідач визнала позовні вимоги в частині основної заборгованості за кредитним договором у розмірі 7000 грн.
08.12.2025 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 17.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 
У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача підтримала подану заяву про часткове визнання позовних вимог, просила розглянути позов з урахуванням позиції, викладеної у вказаній заяві.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, судом встановлено таке.
З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2022 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 5506177, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит - сума: 5000,00, строком на 100 днів з 30.11.2022 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.12.2022. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 10.03.2023 (дата остаточного погашення заборгованості).
Комісія за надання кредиту: 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за договором: фіксована.
Договір про споживчий кредит № 5506177 від 30.11.2022, Графік платежів за договором, паспорт споживчого кредиту та заява на отримання кредиту, відповідно до довідки № б/н від 10.09.2025 підписані ОСОБА_2 одноразовим ідентифікатором F75391, відправленим відповідачу 30.11.2022 о 17:54:21 на номер телефону НОМЕР_1 . Таким чином відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних нею умов кредитування.
Згідно даних платіжного доручення 88100269 від 30.11.2022 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок отримувача ОСОБА_2 НОМЕР_2 кошти згідно з договором № 5506177 в розмірі 5000,00 грн, призначення платежу: Кошти згідно договору 5506177.
29.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги, зокрема, і за кредитним договором № 5506177 від 30.11.2022.
З витягу з реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 вбачається, що від ТОВ «Мілоан» до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5506177 від 30.11.2022 на загальну суму 16980,00 грн, з них: 3500,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 12530,00 грн - заборгованість за сумою відсотків, 950,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредиту. 
Перехід права вимоги також підтверджується долученими актом приймання-передачі з реєстром боржників від 29.05.2023 до договору відступлення прав вимоги 97-МЛ та копією платіжної інструкції № 71529 від 29.05.2023 на суму 1104663,30 грн плати за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги 97-МЛ від 29.05.2023.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 5506177 від 30.11.2022 заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» станом на 12.11.2025 складає 16980,00 грн, з них: 3500,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 12530,00 грн - заборгованість за сумою відсотків, 950,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Позивачем вжито заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача претензії про погашення кредитної заборгованості вих. № 22737774/931 від 04.11.2025, однак вказана претензія залишилася без відповіді та задоволення.
Відповідач у встановлений кредитним договором строк грошові кошти у повному обсязі не повернула, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. Означена заборгованість відповідачем не спростована та частково визнається.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права.
Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитним договору.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості виконаний ТОВ «МІЛОАН», враховує щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 76-78 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачка не заперечує факт укладення кредитного договору. Укладаючи договір та у подальшому частково сплачуючи заборгованість за кредитом, відповідачка визнала його умови. 
Наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до фінансової установи та отримання ним кредитних коштів, що, у свою чергу, свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит».
Факт отримання коштів позичальником підтверджується даними платіжного доручення 88100269 від 30.11.2022 та не спростовується відповідачем.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
29.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги, зокрема, і за кредитним договором № 5506177 від 30.11.2022.
Відповідач, будучи повідомленим про зміну кредитора, що підтверджується письмовими доказами, долученими до позовної заяви, платежів на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором не здійснила.
Досліджені судом докази підтверджують та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» за договором про споживчий кредит № 5506177 від 30.11.2022, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 .
Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 5506177 від 30.11.2022 встановлено, що станом на 12.11.2025 складає 16980,00 грн, яка складається з: 3500,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 12530,00 грн - заборгованість за сумою відсотків, 950,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.
Суд відхиляє заперечення відповідача щодо непропорційно великого розміру процентів по відношенню до фактично отриманої суми коштів, що суперечить вимогам ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки вказані норми можуть бути застосовані до щодо нарахованих штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема, неустойки (штрафу, пені), а не відсотків за користування кредитом або відсотків річних, які передбачені умовами договору. 
Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 12.04.2022 по справі №756/6038/20 незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.
У даному випадку відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення кредитного договору, шляхом заповнення відповідних формулярів на отримання кредиту, у яких вона підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання коштів у позику.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Проте, вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом або відсотків річних.
Враховуючи те, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено.
Враховуючи наведене, те що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість за договором про надання кредиту в добровільному порядку не погасила, суд доходить висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підставний та підлягає задоволенню.
За таких обставин, суд виснує про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» та стягнення із відповідачки заборгованості за договором про споживчий кредит № 5506177 від 30.11.2022 в розмірі 16030,00 грн, яка складається з: 3500,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 12530,00 грн - заборгованість за сумою відсотків.
Щодо вимоги про стягнення простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року (справа №204/224/21) виснував, якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21).
Так, договором про споживчий кредит № 5506177 від 30.11.2022 передбачена комісія за надання кредиту.
Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Отже, умови договору про нарахування позивачем комісії при видачі кредиту (позики) є нікчемними, та такими, яка суперечать Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії слід відмовити.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в є правомірними та обґрунтованими, відтак підлягають частковому задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано: договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, детальний опис наданих послуг від до акту № Д/7783 від 12.11.2025, Акт № Д/7783 наданих послуг від 12.11.2025, в якому зазначено перелік наданих послуг та вартість таких становить 8000,00 грн.
Водночас стороною позивача не надано суду документального підтвердження, що витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн було сплачено на рахунок Адвокатського об`єднання «Апологет», а тому вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 8000,00 грн, пов`язаних з правничою допомогою, до задоволення не підлягає, оскільки понесення позивачем таких витрат не підтверджено документально.
Задовольняючи позовні вимоги, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2286,87 грн. 
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в інтересах якого діє представник адвокат Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за договором про споживчий кредит № 5506177 від 30.11.2022 в розмірі 16030,00 (шістнадцять тисяч тридцять гривень 00 копійок), з них: 3500,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 12530,00 грн - заборгованість за сумою відсотків.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) 2286,87 грн (дві тисячі двісті вісімдесят шість гривень 87 копійок) у повернення сплаченого судового збору.
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у відшкодуванні витрат за надання професійної правової допомоги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28. 
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 19.05.2026.

Суддя В. В. Чепка