Справа № 127/8453/26 
Провадження № 3/127/1736/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612267 від 11.03.2026: «11.03.2026 о 13:57 год у місті Вінниця, проспект Коцюбинського, 33, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volksvagen TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився на безперервну відео фіксацію портативних відеореєстраторів № 467760, 472295, чим порушив п.2.5 ПДР».
В судових засіданнях  ОСОБА_1  винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував. Суду пояснив, що був зупинений працівниками поліції, на прохання яких пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоч і ознак працівниками поліції встановлено не було, результат огляду – негативний. Пізніше, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, знову ж таки не встановивши та не назвавши ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 теж погодився, але повідомив, що поїде на огляд сам, а якщо працівники поліції забороняють йому керувати автомобілем, то на огляд до закладу охорони здоров`я його повезе його адвокат Чайка А.О., який прибув на місце зупинки транспортного засобу. Проте поліцейські наполягали, щоб ОСОБА_1 пересів в салон їх – патрульної поліції автомобіля, і саме у їх автомобілі патрульної поліції був доставлений до закладу охорони здоров`я, на що він відмовився. ОСОБА_1 повідомив суду, що відмовився саме їхати в патрульному автомобілі поліцейських, оскільки не довіряв екіпажу патрульної поліції, який, на його думку, хтів його відвезти не до закладу охорони здоров`я, а до ТЦК та СП. Поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що його відмова бути доставленим в їх автомобілі патрульної поліції до закладу охорони здоров`я розцінюється ними як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Після приїзду адвоката Чайки А.О., адвокатом було отримано від працівників патрульної поліції, що зупинили автомобіль ОСОБА_1 , направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що їде разом з адвокатом ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я (адвокат за кермом), а не в патрульному автомобілі, проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. На що поліцейські відмовили ОСОБА_1 та склали на ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Відразу після підписання означеного протоколу ОСОБА_1 з адвокатом Чайкою А.О. викликали інший патруль, та в його супроводі вирушили до зазначеного у направленні закладу охорони здоров`я – лікарня ім. акад.. Ющенка, по приїзді до якої ними, у присутності цього, другого екіпажу патрульної поліції ОСОБА_1 в межах двох годин пройшов огляд в закладі охорони здоров`я в порядку самозвернення, результат негативний (тверезий).
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Чайка А.О. у судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Адвокат Чайка А.О. звернув увагу суду на те, що ознаки перелічені працівниками поліції в протоколі є формальними, адже, його клієнту спочатку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і лише після негативного результату, було зазначено про необхідність пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Жодних ознак наркотичного сп`яніння поліцейські у водія ОСОБА_1 не встановлювали, водієві їх навіть не оголошували, а лише на запитання адвоката, в диспуті з ним, повідомили йому (адвокатові) формальні ознаки, просто перерахувавши їх з Інструкції. На думку захисника, працівниками патрульної поліції було штучно створено умови для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому, у зв`язку із недовірою, Чайка А.О. викликав інший наряд патрульної поліції, з яким і прослідував ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я для проходження огляду.
Крім того, самим працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його право пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, протягом 2-х годин в порядку самозвернення, а також було видано ОСОБА_1 відповідне направлення на огляд, та роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду та наслідки не проходження ним огляду протягом 2-х годин в порядку самозвернення. ОСОБА_1 пройшов огляд в закладі охорони здоров`я, результат негативний, що свідчить про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитаний у судовому засіданні свідок  ОСОБА_3  суду повідомив, що давно товаришує з ОСОБА_1 .. Проходячи 11.03.2026 по вулиці Коцюбинського, в районі магазину квітів, побачив знайомий автомобіль Volkswagen TOUAREG, поруч з яким знаходились працівники патрульної поліції, які займались оформленням документів. Зрозумівши, що це ОСОБА_1 залишився на місці події, та в подальшому поїхав разом з ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я. Моменту відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не бачив, адже, підійшов вже під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Пізніше, в закладі охорони здоров`я, у присутності екіпажу працівників поліції з двох осіб та лікаря, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, результат негативний, все фіксувалось на боді камеру.
Поведінка ОСОБА_1 буда адекватна та спокійна. На скільки ОСОБА_3 відомо, то ОСОБА_1 не вживає алкогольних напоїв та наркотичних засобів.
Дослідивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, інші письмові докази у справі, врахувавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідка ОСОБА_3 , ретельно дослідивши відеозапис фіксації на портативні відео реєстратори, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зважаючи на наступне.
Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом "v)" частини першої статті 1 ("Визначення") Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року (ратифікована Україною 25.04.1974 року), термін "водій" ("погонич") означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди) або веде по дорогах худобу, стада, упряжних, в`ючних або верхових тварин. Відтак, водієм є будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від наявності в неї посвідчення водія, і на неї поширюються вимоги пунктів 2.5 та 2.9 Правил дорожнього руху України.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Підпункт "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення: керування особою транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – є стан наркотичного сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом.
Однак, досліджені судом матеріли справи вказують на те, що водій ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння.
Зокрема, згідно наданої ОСОБА_1 суду довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» вих. № 0198 від 11.03.2026 року, що була видана в результаті самозвернення ОСОБА_1 у присутності працівника Управління патрульної поліції у Вінницькій області Герасименко Н.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.03.2026 року о 16:13 год був тверезий, аналіз на наркотики – негативний.
Частина 1 статті 266 КУпАП вказує, зокрема, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зазначає, що: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відтак, обов`язковою і необхідною умовою виникнення в особи обов`язку пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння закон (ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 266 КУпАП) визначає наявність двох юридичних фактів:
1) факт керування цією особою транспортним засобом;
2) наявність передбачених законом підстав для направлення особи до проходження огляду на стан сп`яніння.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Тобто відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння, який проводиться не відповідно, а всупереч встановленого порядку, не утворює в діянні особи складу означеного правопорушення. Оскільки закон вимагає від поліцейського направити особу до проходження огляду на стан сп`яніння саме відповідно до встановленого порядку, а не свавільно.
Пунктами 3 і 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі за текстом – Інструкція, Інструкція № 1452/735) визначені ознаки алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 3 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 4 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно з пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Аналіз положень ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП надає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку і способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та після відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, що не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності за відсутності обставин, які указують на те, що особа вимушено відмовляється від такого огляду, та відсутність факторів, які спонукають її відмовитись від проходження такого огляду.
При цьому, лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп`яніння, адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.
За змістом п. 12 Розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Ключовою у цих нормах підставою для проходження огляду, а отже і для вимоги поліцейського пройти огляд, є наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст. 57 Конституції України, кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.
З вказаних норм випливає, що вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння можливо висунути лише у випадку, коли поліцейським встановлено наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, про що він повинен повідомити водія, і лише після цього поліцейський висуває вимогу водієві пройти огляд на стан будь-якого сп`яніння.
Судом при дослідженні якісного відео, з тривалого спілкування працівників патрульної поліції з ОСОБА_1 встановлено, що ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_1 не встановлювались, були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейським формально, крім того, не були озвучені самому ОСОБА_1 .. 
Так, на проміжку часу 14:00:00 працівниками поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не перечислюючи виявлених у водія ознак такого сп`яніння, мотивуючи необхідність проходження огляду тим, що водій був раніше притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. О 14:02:00 ОСОБА_1 добровільно проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, результат негативний. В подальшому, під час спілкування по телефону працівник поліції зазначає, що водій тверезий, однак, в розшуку, та пропонує ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, знову ж таки, не перечислюючи ознак такого сп`яніння. ОСОБА_1 відповідає, що не відмовляється від проходження огляду, але чекатиме адвоката.
При цьому, ознаки наркотичного сп`яніння були озвучені під час полеміки працівника поліції з захисником ОСОБА_1 , і лише на його запитання о 14:18:50, що вже відбулось після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, та після його відмови проїхати з працівниками поліції в заклад охорони здоров`я не очікуючи приїзду свого адвоката.
На проміжку часу 14:14:10 працівник патрульної поліції по телефону зазначає: «Що нам робити, брати його на відмову чи не розводити на це?», що вказує на те, що направлення ОСОБА_1 до проходження огляду на стан сп`яніння відбулось свавільно, не у відповідності до встановленого законом порядку.
О 14:18:00 приїжджає адвокат Чайка А.О..
У подальшому, після зачитування протоколу про адміністративне правопорушення, на проміжку часу 15:13:15, адвокат Чайка А.О. повідомляє працівнику поліції про намір ОСОБА_1 одразу проїхати до закладу охорони здоров`я та пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в порядку самозвернення та просить разом із протоколом видати направлення. Відео закінчується о 15:21:00, на момент закінчення відеозапису ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться на місці зупинки.
Тобто, як вбачається з дослідженого судом відеозапису, поліцейський не виявивши у водія ознак алкогольного сп`яніння, а в подальшому і ознак наркотичного сп`яніння, безпідставно пропонує водієві проїхати до лікарні, що є також грубим порушенням закону – п.4 розділу І , п. 12 розділу ІІ Інструкції та ст. 266 КУпАП.
З пояснень ОСОБА_1 та його захисника вбачається, що отримавши направлення, вони одразу, з іншим екіпажом патрульної поліції, проїхали до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, згідно висновку № 0198 від 11.03.2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.03.2026 року о 16:13 год був тверезий, аналіз на наркотичні, психотропні та інші речовини – негативний. Письмове Направлення від 11.03.2026, яке долучено працівниками патрульної поліції до протоколу про адміністративне правопорушення є ідентичним з примірником Направлення, наданим ОСОБА_1 у судовому засіданні. Із копії наданої суду заяви ОСОБА_1 , у якій останній просить провести йому медичний огляд, датованої 11.03.2026 вбачається, що заяву написано о 15:47 год. 
Згідно записів у карті амбулаторного медичного огляду 0198, поведінка ОСОБА_1 11.03.2026 була адекватна обставинам, в свідомості, орієнтація всіх видів не порушена, мова не порушена, вегетативно-судинні звичайні, сфера руху без порушень, хода без хитань, рухи виконує точно. Час відбору проби 15 год 50 хв. Час результату 15:59 год – негативно.
Також, із дослідженого відеозапису з портативних відеореєстраторів, не вбачається у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, зазначених поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті, так у ОСОБА_1 не спостерігається: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, порушення мови, а також не було проведено перевірку зіниць очей, та не встановлено їх реакцію на світло. Поряд з тим, згідно показів свідка ОСОБА_3 , поведінка ОСОБА_1 буда адекватна та спокійна.
Як вбачається із відеозаписів, працівником поліції не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння, які, на його думку, були наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу та надавали б підстави поліцейському вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння та має пройти відповідний огляд, а також не було проведено необхідних дій, передбачених Інструкцією 1452/735, які дають підстави вважати, що особа перебуває у відповідному стані сп`яніння. 
Очевидним є те, що ознаки зазначені у протоколі вказані формально та штучно. А отже, працівник поліції розпочав складати протокол про вчинене адміністративне правопорушення без реального виявлення ознак наркотичного сп`яніння, що є порушенням встановленого законом порядку огляду. 
Таким чином, як вбачається з дослідженого відеозапису, складаючи протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції вніс до нього дані, які не підтверджені дослідженими судом доказами, зокрема про наявність у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, за відсутності їх встановлення поліцейським в особи водія, що, в свою чергу, вказує на те, що направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є проведеним з порушенням імперативних вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, тобто не відповідно до встановленого законом порядку. А тому дії ОСОБА_1 не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також слід зауважити, що положення статті 266 КУпАП, які регламентують порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не містять положень про обов`язкове доставляння водія поліцейським до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, а лише регламентують необхідність проведення такого огляду:
- в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій (ч.3 ст. 266 КУпАП);
- не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (ч.4 ст. 266 КУпАП);
- в присутності поліцейського (ч.4 ст. 266 КУпАП).
Стаття 266 КУпАП, а також Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103, та Інструкція, затверджена наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, не покладають на водія безумовного обов`язку прослідувати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння саме в патрульному автомобілі поліцейського , а лише покладають на водія обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння:
- в установленому законом закладі,
- в установлений законом час (дві години),
- в установлений законом спосіб (в присутності поліцейського).
Відтак, відмова водія прослідувати до закладу охорони здоров`я в патрульному автомобілі поліцейського – не є тотожною відмові пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, за умови, якщо водієм виконано передбачені частинами 3 та 4 статті 266 КУпАП вимоги до проходження огляду на стан сп`яніння.
Не спростовують вищенаведеного висновку і положення пункту 9 розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, відповідно до якого: "З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення". 
Як видно, означена норма Інструкції, як прямо в ній зазначено, гарантує забезпечення проведення огляду та достовірності його результатів. Поряд з цим, ця норма пункту 9 розділу ІІ Інструкції не є елементом встановленого законом «порядку проведення огляду на стан сп`яніння». Ця норма Інструкції також не покладає на водія обов`язку прослідувати до закладу охорони здоров`я саме в патрульному автомобілі поліцейського, інакше це було б втручанням в право особи на свободу та особисту недоторканність (ст. 5 Конвенції), що виходить за межі предмету правового регулювання Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015. 
Тому суд, висловлену водієм ОСОБА_1 11.03.2026 відмову прослідувати до закладу охорони здоров`я в патрульному автомобілі поліцейського з одночасним проханням пройти огляд в закладі охорони здоров`я шляхом його доставляння адвокатом у власному автомобілі або іншим патрулем, розцінює не як відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а виключно як відмову прослідувати до закладу охорони здоров`я в патрульному автомобілі поліцейського, що не передбачено статтею 266 КУпАП, тобто установленим законом порядком, а тому така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Такі дії водія ОСОБА_1 , як:
*висловлення на місці зупинки транспортного засобу безумовної згоди пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але прослідувати до закладу охорони здоров`я іншим шляхом, ніж у патрульному автомобілі поліцейського (не порушуючи при цьому вимоги про відсторонення керування власним авто),
*отримання від поліцейського направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я,
*проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я протягом двох годин та у присутності поліцейського (за самозверненням),
– свідчать про послідовну згоду водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а не про відмову від нього, як про це безпідставно зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відсутність факту відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку встановлено на підставі досліджених судом таких доказів:
- письмове Направлення від 11.03.2026 о 14:10, видане поліцейським О.Миськовим, наявне в двох примірниках (один надійшов разом з протоколом про адміністративне правопорушення, другий – безпосередньо наданий ОСОБА_1 в судовому засіданні);
- наданий до протоколу відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського;
- висновок КНП «ВОКПЛ ім. акад.. О.І.Ющенка ВОР» № 0198 від 11.03.2026 проведеного о 15:50 год. 11.03.2026 року огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння з негативним результатом проведеного огляду;
- карта амбулаторного медичного огляду № 0198 від 11.03.2026 ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння;
- заява ОСОБА_1 від 11.03.2026 о 15:47 год. про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за самозверненням;
- результати проведеного ОСОБА_1 хіміко-токсилогічного дослідження сечі (№ 0198 від 11.03.2026);
- пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні.
Відтак, протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2026 серії ЕПР1 № 612267, не є достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки викладені у протоколі відомості спростовуються вищенаведеними доказами. А інших доказів винуватості особи – матеріали справи не містять.
Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.
Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: