127/12329/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу адміністративної практики УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и в :
09.04.2026 о 10:00 год. в м. Вінниця, по вул. О.Кошиця, 5, пасажир ОСОБА_1 , користуючись транспортним засобом СКС, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час його повної зупинки, своїми діями – відкриттям дверей транспортного засобу – створив загрозу безпеці дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом Chevrole Bolt, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 5.2.г та 15.13 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, проте заперечував свою вину у вчиненні правопорушення.
Допитаний в якості свідка поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області капрал поліції ОСОБА_3  в судовому засіданні надав наступні покази. Зазначив, що саме він склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №635891 від 09.04.2026, і зафіксовані в ньому відомості є об`єктивними та коректно відображають ситуацію, що склалася. Стверджував, що ДТП відбулося саме внаслідок дій ОСОБА_1 .
Відповідно п. 5.2.г Правил дорожнього руху України, пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно п. 15.13 Правил дорожнього руху України, забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Нормами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 5.2.г та 15.13 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №635891 від 09.04.2026, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 09.04.2026, показами свідка.
Твердження ОСОБА_1 про його невинуватість у ДТП суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами. Крім цього, суд зауважує, що такі твердження ОСОБА_5 явно спрямовані на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.
Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд взяв до уваги положення ст. 33 КУпАП, а також врахував, те що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 р. становить 3028,00 грн., тому з ОСОБА_1 слід стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя