Справа № 569/7942/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

25 червня 2026 року   м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
за участі секретаря судового засідання Кулікович Д.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позовних вимог.
В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів звернулася представник ОСОБА_1 адвокат Воронюк К.Ю., в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі від усіх видів його доходів щомісячно з дня пред`явлення позову до суду до 30.06.2027 чи до закінчення навчання.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.07.2022 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів його доходу, однак після досягнення донькою ОСОБА_5 повноліття обов`язок щодо її утримання припинився. Зазначає, що ОСОБА_3 після досягнення 18-річного віку продовжує навчання на денній формі у середній школі гастрономії та послуг ОСОБА_6 у Чеській Республіці, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно забезпечувати власні потреби. Навчання, проживання, харчування, придбання необхідних речей та інших витрат забезпечує переважно мати дитини, однак її матеріальне становище не дозволяє повністю утримувати доньку, оскільки вона також утримує неповнолітню дитину. Вказує, що відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Посилаючись на положення статей 198-201 Сімейного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до 30.06.2027 року або до закінчення навчання, а також стягнути понесені судові витрати.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2026 року справу передано судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2026 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 39-40)
Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначено, що позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. 
Від представника позивача адвоката Воронюк К.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд ухвалити заочне рішення у даній справі. (а.с. 42-43)
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 46) У відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації.
Відзиву із запереченнями на позовну заяву відповідач не надав.
Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.
Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Дубровицького районного суду Рівненської області, що набрало законної сили 19 березня 2022 року. 
Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, долученими до матеріалів справи. (а.с. 7-8)
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2022 року у справі № 569/4072/22 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання обох дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2022 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. (а.с. 26-28)
Із наданої суду відповіді Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21 листопада 2025 року № 295788 вбачається, що станом на 31 жовтня 2025 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 98 345 грн 04 коп.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2026 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 98 345 (дев`яносто вісім тисяч триста сорок п`ять) гривень 04 копійки.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 досягла повноліття. Разом із тим після досягнення вісімнадцятирічного віку вона продовжила навчання за денною формою здобуття освіти у Середній школі гастрономії та послуг м. Нова Пака Чеської Республіки. Згідно з довідкою навчального закладу від 01 вересня 2025 року ОСОБА_3 є студенткою зазначеного закладу освіти та навчається на денній формі навчання. Термін навчання визначений до 30 червня 2027 року. (а.с. 12-18)
З досліджених судом доказів вбачається, що під час навчання донька сторін проживає за місцем фактичного проживання у Чеській Республіці разом із матір`ю або за рахунок забезпечення останньою належних житлових умов. На підтвердження цього до матеріалів справи долучено договір оренди житлового приміщення, а також документи навчального закладу, в яких зазначено адресу проживання студентки. (а.с. 19-25)
Суд бере до уваги, що навчання ОСОБА_3 здійснюється за денною формою, що об`єктивно обмежує її можливість працевлаштування та отримання самостійного заробітку для забезпечення власних потреб. Матеріали справи не містять доказів того, що вона має постійне місце роботи, власні доходи чи інші джерела існування, достатні для самостійного утримання.
Також судом встановлено, що витрати, пов`язані із забезпеченням навчання, проживання, харчування, придбанням одягу, навчальних матеріалів, канцелярського приладдя, оплатою транспортних витрат та інших повсякденних потреб повнолітньої доньки, фактично несе позивачка. Крім того, на її утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина сторін – ОСОБА_4 .
Доказів того, що відповідач через стан здоров`я, непрацездатність або інші обставини позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, суду не подано. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, не надав заперечень щодо заявлених вимог та не спростував обставин, викладених позивачем.
Таким чином, судом встановлено наявність сукупності обставин, з якими закон пов`язує виникнення у батьків обов`язку утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а саме: досягнення дочкою повноліття, продовження нею навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу.
ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Стаття 51 Конституції України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретної справи, а вже тільки потім - права батьків. 
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.  Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.  Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.  Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює.
Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. 
Суд встановив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення повноліття продовжує навчання за денною формою у Середній школі гастрономії та послуг м. Нова Пака Чеської Республіки, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою навчального закладу. Термін її навчання визначений до 30 червня 2027 року.
З огляду на форму навчання та характер освітнього процесу, суд приходить до висновку, що повнолітня донька сторін об`єктивно потребує матеріальної допомоги для забезпечення витрат на проживання, харчування, проїзд, придбання одягу, навчального приладдя та інших необхідних для навчання і повсякденного життя потреб. Доказів наявності у неї самостійного заробітку, достатнього для власного утримання, матеріали справи не містять.
Крім того, судом встановлено, що основний тягар витрат на утримання повнолітньої доньки несе позивачка, яка забезпечує її проживання та інші потреби під час навчання за кордоном. При цьому на утриманні позивачки також перебуває неповнолітня донька сторін ОСОБА_7 .
Судом також враховано, що відповідач є особою працездатного віку. Доказів на підтвердження його непрацездатності, тяжкого матеріального становища, наявності захворювань чи інших обставин, які б унеможливлювали надання матеріальної допомоги повнолітній дочці, до суду не подано. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заперечень щодо позову або доказів на спростування доводів позивача суду не надав.
Оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність усіх передбачених статтею 199 СК України умов для виникнення у відповідача обов`язку щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, а саме: досягнення нею віку понад вісімнадцять років, але менше двадцяти трьох років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; а також наявність у батька можливості надавати таку допомогу.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує характер та тривалість навчання дочки сторін, її потребу у матеріальному забезпеченні, обов`язок обох батьків брати участь в утриманні дитини, відсутність відомостей про обставини, які б виключали або істотно обмежували можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, а також те, що позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
Зважаючи на наведене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (01 квітня 2026 року) і до закінчення навчання (30 червня 2027 року), але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Відповідно до положення частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 01 квітня 2026 року.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 331 грн 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. 
Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Заявлені позивачем до стягнення витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вищезазначеної справи становлять 11 100 грн. 00 коп.
При вирішенні заявлених вимог позивача в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд також приймає до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 (справа № 905/1795/18) та від 08.04.2020 (справа № 922/2685/19), відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Суд також має враховувати чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у праві, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги, та інші обставини.
Суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, вартість такої послуги в даному випадку є необґрунтованою та явно завищеною. Враховуючи зазначене суд вважає, що співмірним розміром відшкодування на користь позивача витрат на правничу допомогу є сума 8 100 грн. 00 коп., яка є доведеною, документально обґрунтованою та такою, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
На підставі статей 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, статей 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 01 квітня 2026 року і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 8 100 (вісім тисяч сто) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складене та підписане 25 червня 2026 року.

Суддя       Ольга БАЛАЦЬКА