Справа № 214/12144/25
2/214/1206/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
12 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Євтушенка О.І.,
за участю:
секретаря судового засідання – Авдєєва М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу №214/12144/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТзОВ «ЄАзПБ» Какун А.С. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «ЄАзПБ» заборгованість за договором позики №519915244 від 21.02.2019, у загальному розмірі 13 557,50 грн., що складається з: заборгованості за основною сумою боргу – 5 000,00 грн., заборгованості за відсотками – 8 557,50 грн.; стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 21.02.2019 між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №519915244 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ОСОБА_1 через мережу Інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства – www.moneyveo.ua, ознайомилась з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно, без примусу та тиску, подала відповідну заявку на отримання коштів. У заявці зазначено її персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний код, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перед погодженням заявки на кредитування перевірило зазначені дані позичальника та належність платіжної картки особі, що подавала заявку, з метою ідентифікації. 
Позичальник ОСОБА_1 підписала кредитний договір 21.02.2019 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, ввівши його у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та підтвердивши дію кнопкою «Так», що є юридичним підтвердженням підписання договору. Після підписання договору, 21.02.2019, кредитор ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахував позичальнику грошові кошти у сумі 2 500,00 грн., чим виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту в повному обсязі. В подальшому, між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди до кредитного договору №519915244 від 21.02.2019, а саме: від 01.03.2019 та 21.03.2019 про продовження строку кредитування. Проте ОСОБА_1 не виконала належним чином кредитні зобов`язання щодо повернення кредиту у визначений строк, що призвело до виникнення заборгованості у загальному розмірі 13 557,50 грн., що складається з: заборгованості за основною сумою боргу – 5 000,00 грн., заборгованості за відсотками – 8 557,50 грн.
28.11.2018 між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01 та ряд додаткових угод до нього, відповідно до яких ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права вимоги за кредитним договором №519915244 від 21.02.2019, укладеним між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 .
Крім того, 03.01.2019 між ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «ЄАзПБ» було укладено договір факторингу №20190103, у відповідності до умов якого, ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТзОВ «ЄАзПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ЄАзПБ» прийняло належні ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.
З огляду на те, що відповідач наявну заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не погашає, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТзОВ «ЄАзПБ», тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду. 
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки жоден з учасників справи не заявив про свою участь в судовому засіданні.
Представник позивача Какун А.С. в судове засідання не з`явилася, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову (п.4), просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 правом на подання відзиву на позов у межах встановленого процесуального строку не скористалась, будучи достеменно обізнаною про перебування справи на розгляді суду та про зміст заявлених до неї вимог.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також належне повідомлення відповідача та відсутність відзиву у встановлений судом строк, суд вважає можливим ухвалити рішення по справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у вигляді забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову або інші судом у справі не проводились.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №519915244 у формі електронного документа із використанням електронного підпису. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , використовуючи мережу Інтернет, здійснила перехід на офіційний веб-сайт Товариства за адресою www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, подала заявку на отримання кредитних коштів. У поданій заявці позичальником було зазначено персональні дані, зокрема: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, контактний номер телефону, адресу електронної пошти, реквізити платіжної картки для зарахування кредитних коштів, а також адресу реєстрації та/або місця проживання. Перед прийняттям рішення про надання кредиту Товариством було здійснено перевірку наданих позичальником даних, у тому числі належності платіжної картки особі, яка подала заявку, з метою належної ідентифікації позичальника.
За умовами п.1 договору, товариство зобов`язується надати споживачеві грошові кошти на споживчі потреби (придбання товарів/робіт/послуг/для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника) у національній валюті – гривні, а споживач зобов`язується одержати і повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п.п.1.1-1.3 договору, сума позики складає 2 500,00 грн., тип позики – строкова, строк позики загальний – 8 днів з моменту його укладення, дата повернення позики – до 0103.2019.
Відповідно до п.1.4 договору, основна процентна ставка – фіксована, 1,70% на день, що застосовується протягом усього строку позики, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення його строку.
Додатком до вказаного вище договору №519915244 від 21.02.2019 є графік обов`язкових платежів. Окрім того, вподальшому, між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди до кредитного договору №519915244 від 21.02.2019, а саме: від 01.03.2019 та 21.03.2019 про продовження строку кредитування.
Судовим розглядом також встановлено, що 21.02.2019 кредитний договір №519915244 між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено та підписано в електронній формі, і в якості електронного підпису використовувався логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету позичальника. 
Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, – незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1-2 ст.1047 ЦК України).
Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.4 та ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Враховуючи наведене, договір позики між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем за допомогою логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету позичальника, що відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до доводів позовної заяви, позичальник свої зобов`язання за договором у погоджені сторонами строки не виконав, суму кредиту та відсотки за користування ним не сплатив.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №519915244 від 21.02.2019, жодних платежів на погашення тіла кредиту та процентів за користування ним відповідач не здійснила. Станом на 31.10.2025 заборгованість склала 13 557,50 грн. та включає: заборгованість за тілом кредиту – 5 000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом – 8 557,50 грн.
У ході судового розгляду також встановлено, що 28.11.2018 між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01 та ряд додаткових угод до нього, відповідно до яких ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права вимоги за кредитним договором №519915244 від 21.02.2019, укладеним між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 .
Крім того, 03.01.2019 між ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «ЄАзПБ» було укладено договір факторингу №20190103, у відповідності до умов якого, ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТзОВ «ЄАзПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ЄАзПБ» прийняло належні ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги, у тому числі, до умов якого ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало (відступило) на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №519915244 від 21.02.2019, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі вимог 13 557,50 грн., що підтверджується реєстром прав вимоги №7 (витягом), де вимоги до ОСОБА_1 включені до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» є фінансовими установами, які надають фінансові послуги, що підтверджується відповідними свідоцтвами та виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Враховуючи, що ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором позики перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТзОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до висновку про обґрунтованість звернення до суду.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Після відступлення права вимоги, дійсним кредитором ТзОВ «ФК «ЄАПБ» жодних нарахувань процентів за користування кредитом, штрафних санкцій не проводилось, що слідує з наданого розрахунку заборгованості станом на 31.10.2025.
Встановивши, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором позики в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором позики №519915244 від 21.02.2019, у загальному розмірі 13 557,50 грн. Проте, оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову в цій частині повністю. 
Приходячи до такого висновку, суд вважає за доречне зауважити, що обираючи варіант поведінки, позичальник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими, а його поведінка повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний позичальник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання – надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. 
Керуючись ст.ст.4-5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 354-355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором позики №519915244 від 21.02.2019, у загальному розмірі 13 557,50 грн., що складається з: заборгованості за основною сумою боргу – 5 000,00 грн., заборгованості за відсотками – 8 557,50 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 3 028,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, місце знаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: 
АДРЕСА_1 .

Рішення у справі складено та підписано без проголошення 12 червня 2026 року.

Суддя           О.І. Євтушенко