Справа № 127/20262/26
Провадження № 3/127/4083/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2026 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом № 0512 від 09.05.2022, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВБА № 145367 від 09.06.2026 слідує, що ОСОБА_1 06.06.2026 о 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, що призвело до погіршення її стану здоров`я (з`явились страхи, підвищення тиску).
У судовому засіданні  ОСОБА_1 повідомив, що будь – якого домашнього насильства відносно колишньої дружини не вчиняв, лише з`ясовував стосунки стосовно побачень із їх спільною донькою, почав виражатись нецензурною лайкою у відповідь на нецензурну лексику колишньої дружини.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду повідомила, що колишній чоловік на постійній основі її ображає, виражається нецензурною лайкою, спричиняє конфлікти з приводу побачень із їхньою спільною дочкою.
Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , приходить до наступного висновку. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Так, п. 14 ст. 1 Закону визначено, психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 145367 від 09.06.2026 слідує, що ОСОБА_1 06.06.2026 о 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, що призвело до погіршення її стану здоров`я (з`явились страхи, підвищення тиску).
Вказані обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім вищевказаного протоколу також підтверджуються протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.06.2026, де ОСОБА_2 просить прийняти міри адміністративного характеру стосовно її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 06.6.2026 близько 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю і принизив її честь і гідність. 
Відповідно до рапорту працівника поліції Литвенюка В., 06.06.2026 о 15:22 год. надійшла заява ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , її колишній чоловік ОСОБА_1 вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, виражався брутальною лайкою в її адресу, просить прийняти міри до останнього.
У письмових поясненнях  ОСОБА_2 зазначає, що у 2024 році розлучилась із своїм чоловіком ОСОБА_1 , але вони мають спільну дочку, яка проживає із нею. Колишній чоловік постійно спілкується із донькою та її відвідує, але 06.06.2026 близько 10:00 год. за адресою її проживання під час візиту до доньки, почав ображати її нецензурною лайкою, чим здійснив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що призвело до поганого самопочуття.
У своїх письмових поясненнях  ОСОБА_1 зазначає, що 06.06.2026 о 10:00 год. прийшов відвідати доньку до її місця проживання, де і проживає колишня дружина. В той момент, колишня дружина відчинила вікно щоб прослідкувати за донькою чи вони підійшла до нього, тоді він запитав у колишньої дружини коли вони із донькою їдуть відпочивати, щоб спланувати подальші зустрічі із донькою, на що колишня дружина зверхньо йому повідомила, щоб він писав їй повідомлення. На дану відповідь я повідомив колишній дружині, що вона не адекватна.
Із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, вбачається, що визначено рівень небезпечності ОСОБА_1 , як низький.
Суд звертає увагу, що у випадку психологічного насильства важливим є наявність спрямованості таких діянь на обмеження волевиявлення особи, а також умова, що такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Ці умови не є альтернативними та мають оцінюватися у їх сукупності.
Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперераховані ознаки. Ескалація конфлікту може привести до насильства, та не обов`язково завжди приводить.
Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.
Суд вважає, що дії, які вчинені  ОСОБА_1 не містять ознак домашнього насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», невід`ємною складовою якого мають бути умисні дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, які могли завдати чи завдали шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Конфлікт між учасниками носив обопільний характер з приводу спільної доньки.
Разом з тим, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі докази того, що внаслідок дій ОСОБА_1 , була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю  ОСОБА_2 , що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відтак, приймаючи до уваги норми ст. 62 Конституції України, що всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутній. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: