ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/1419/25 пров. № А/857/19080/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року (суддя Матуляк Я.П., ухвалене в м. Івано-Франківську) у справі № 300/1419/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення за № 092850021519 від 03.02.2025, зобов`язання до вчинення дії, –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – Пенсійний орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення за № 092850021519 від 03.02.2025, зобов`язання до вчинення дій. 
В обґрунтування вимог позивач зазначав, що рішенням № 092850021519 від 03.02.2025 відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1. Відповідач мотивував таку відмову відсутністю у позивача необхідного стажу для призначення пенсії. Відповідачем встановлено страховий стаж позивача – 20 років 08 місяців 14 днів та пільговий стаж за Списком №1 – 5 років 09 місяців 25 днів. Позивач, наголошуючи на рішення Конституційного Суду України у справі №1-р/2020 від 23.01.2020, стверджував, що така відмова Пенсійного органу є протиправною.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення за № 092850021519 від 03.02.2025 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 30.12.2024.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач-Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволенні позову.
Позивач, у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27.01.2025 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За принципом екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій, вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за результатами розгляду якої прийнято рішення № 092850021519 від 03.02.2025. 
Своїм рішенням відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи відмову тим, що відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон) право на пенсію за віком на пільгових умовах за наявності відповідного страхового стажу мають чоловіки після досягнення 50 років і при страховому стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відповідачем встановлено страховий стаж позивача – 20 років 08 місяців 14 днів та пільговий стаж за Списком №1 – 5 років 09 місяців 25 днів. 
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Конституційним Судом України прийнято рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 "у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII".
Пунктом першим резолютивної частини цього Рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"–"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини даного судового акту стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"–"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини даного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"–"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.
Відповідно до ч.1статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років – на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам – на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам – на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Як видно з долучених до матеріалів справи документів, у тому числі, копії трудової книжки, довідок про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджено, що позивачу виповнилось 55 років, його страховий стаж становить більше 20 років (що не заперечується відповідачем), його пільговий стаж дорівнює 5 років 9 місяців 25 днів.
Як зазначалось, Законом № 1058-IV передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим – двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. 
Як видно зі змісту мотивувальної частини судового рішення, суд першої інстанції, дав юридичну оцінку долученим до матеріалів справи письмовим доказам, врахував ту обставину, що на час звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилось 55 років, його страховий стаж становить більше 20 років (що не оспорювалося відповідачем), в тому числі пільговий стаж позивача за Списком №1 – 5 років 9 місяців 25 днів, та встановив, що здобутий страховий стаж у своїй сукупності є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Аналіз вищенаведених правових норм та фактичних обставин у спірних правовідносинах, дали підставу суду першої інстанції дійти обґрунтованого висновку про те, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції взяв до уваги, що Конституційний Суд України у рішенні від 23.01.2020 №1-р/2020, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначив, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію. 
Конституційний Суд України визнаючи такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" – "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5.11.1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII вказав, що особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII. Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 по справі № 360/3611/20 виснувала, що застосуванню підлягають норми Закону №1788-XI з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закону № 1058-IV. 
Слід зазначити, що у справах "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та 37943/06, рішення від 14.10.2010) та "Серков проти України" (заява №39766/05, рішення від 07.07.2011) Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Вирішуючи колізію норм права у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність, суд першої інстанції вказав, що в спірних правовідносинах, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як необхідний вік та стаж роботи чи зменшення пенсійного віку, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності, як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України.
Отже, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловікам - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Разом з цим, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку чоловікам, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки і 6 місяців такої роботи.
Суд першої інстанції дослідивши докази у справі, дійшов правильного висновку щодо протиправності рішення відповідача, з тих підстав, що в позивача наявні необхідні умови, які дають йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Беручи до уваги ту обставину, що позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із відповідною заявою та необхідними документами 27.01.2025, тобто в межах тримісячного строку, позивачу слід призначити пенсію з дня, що настає за днем його народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 30.12.2024.
За встановлених фактичних обставин у цій справі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 308,311,315,316,321,328 КАС України, суд, –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року в справі № 300/1419/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар