БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 3-50-01
Справа №730/794/26 
Провадження № 3/730/256/2026
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2026 р.  м. Борзна
Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньої освітою, не одружений, не працює, студента ІІІ курсу Борзнянського аграрного фахового коледжу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 126 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
17.05.2026 близько 18-00 год. у с. Ядути, вул. Набережна, буд. 1 Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, тобто, не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України, тобто вчинив правопорушення.
Оскільки дії ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у протоколі, зазначив, що була погана погода, йшов дощ та він вирішив на автівці поїхати в магазин та дорогою його зупинили працівники поліції. Посвідчення водія ще не отримував.
У судовому засіданні законний представник неповнолітнього - ОСОБА_2 , зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 . Загалом, позиція матері звелася до того, що батьки сину дозволили користуватися автівкою, оскільки він мав навчатися водінню, нічого страшного в цьому не убачає. Зазначила, що дорослі роблять й більш погані речі. Щодо її сина, то уважає складання протоколу не справедливим, оскільки поліція багато на що закриває очі. 
Судом були роз`яснені вимоги закону, відповідні стягнення та наслідки. Після вказаного, ОСОБА_2 зазначила, що висновки зробили, такого більше не повториться.
Судом також було роз`яснено наслідки повторного керування ОСОБА_1 за відсутності відповідного права.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Як убачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, в тому числі: 
- протоколом про адміністративне правопорушення, який складено у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України, зі змістом якого ОСОБА_1 погодився; 
- довідкою ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував; 
-відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника поліції, що здійснював оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КпАП, які кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказують на факт порушення водієм указаних правил ПДР.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
На час вчинення правопорушення – 17 травня 2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 17-річного віку, тобто вчинив вказане адміністративне правопорушення у віці від 16 до 18 років.
Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосовано такі заходи впливу як: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Проте, згідно положень ч. 2 ст. 13 КпАП України передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.
Однак, конкретно у даній справі, враховуючи, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, те що він уперше притягується до відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до нього захід впливу, як це передбачено ст. 24-1 КУпАП у виді попередження, що буде сприяти виховному впливу на дану особу.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями у розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, судовий збір не стягується.
Таким чином, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до нього заходу впливу у виді попередження.
На переконання судді, саме такий вид впливу є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Крім того, враховуючи, що суддя вирішив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу відповідно до статті 24-1 КУпАП, а не адміністративне стягнення, підстави для стягнення з правопорушника судового збору відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 24-1, 126, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ріхтер В.В.