Справа № 369/2319/25
Провадження № 2/369/2985/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

06.07.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Пінкевич Н.С., 
за участі секретаря судового засідання Осіпової В.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/2319/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ» про розірвання договору та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 06 жовтня 2023 року між громадянкою України ОСОБА_1 (надалі – Позивач/Покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІСТА-КОМФОРТ» в особі директора Шрамко Наталії Григорівни (надалі – Відповідач/Продавець), було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 (надалі в тексті – Договір).
Відповідно до п. 3.1. Договору, Відповідач зобов`язується передати Покупцю майнові права на об`єкт нерухомості, визначений у Додатку №1 до Договору. При цьому, відповідно до п. 5.1. Договору, передача майнових прав на об`єкт нерухомості у власність Покупцю здійснюється після виконання ним своїх зобов`язань щодо сплати вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, передбаченою п.4.1. Договору, у повному обсязі згідно графіка погашення платежів, по Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості, який підписується повноважними представниками Сторін.
Відповідно до акту приймання-передачі грошових коштів до договору купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року Позивач передав, а Відповідач прийняв кошти у розмірі 1 715 850,00 (один мільйон сімсот п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок). Окрім цього, між Позивачем та Відповідачем був укладений акт приймання-передачі грошових коштів до договору купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року про передачу Позивачем Відповідачу 9500,00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). Таким чином, Позивач виконав у повному обсязі свої зобов`язання по Договору стосовно повної оплати за предмет договору, зазначені в Додатку №2 до Договору «Графік погашення платежів». Згідно із зазначеним Додатком термін сплати коштів визначений датою 06 жовтня 2023 року.
Поряд з цим, відповідно до пункту 5.2. Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю майнові права на Об`єкт нерухомості у власність по Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості не пізніше ніж через 120 (сто двадцять) календарних днів з моменту прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію в порядку, передбаченому чинним законодавством. Також, відповідно до п. 5.3. Договору Продавець письмово або по телефону повідомляє Покупця про готовність Об`єкту нерухомості та про можливість передачі йому майнових прав на Об`єкт нерухомості в порядку, передбаченому розділом 8 Договору.
Відповідачем умови Договору купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року не виконані належним чином, майнові права на обумовлений договором об`єкт нерухомості не передано у власність Позивача.
Відповідно до п.5.2. Договору №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року, порушення гарантій, передбачених Договором, Позивач розглядає як істотне порушення Договору в частині строку виконання зобов`язань щодо передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості.
Враховуючи викладене, Позивач просила:
розірвати договір купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року; 
стягнути з Відповідача сплачені грошові кошти у розмірі 1 725 350;
стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати щодо надання правничої допомоги у розмірі 15 000 грн. 

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ» було залишено без руху у зв`язку із недоданням до позовної заяви доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, та надано Позивачу строк для усунення недоліків. 
19.02.2025 року на виконання вимог вищевказаної ухвали суду представником Позивача було надіслано заяву про усунення недоліків позовної заяви (разом із документами, що підтверджують усунення недоліків).
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.02.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ» про розірвання договору та повернення коштів прийнято до розгляду. Відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.
Заперечення проти такого розгляду сторони не направили.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
11 листопада 2025 року, провівши підготовче судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ» про розірвання договору та повернення коштів, суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження.
10 березня 2026 року Позивачем до суду було подане клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, яке було задоволено судом, а розгляд справи перенесено.
20 травня 2026 року суд розглянув справу по суті в порядку загального позовного провадження.
При розгляді справи представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Ухвалу про відкриття, позов з додатками представником відповідача отримано 23 вересня 2025 року. Письмового відзив не подали. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомлені.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. Судом встановлено, що Позивач довів факт сплати грошових коштів, тоді як Відповідач не надав жодних доказів виконання зобов`язання, а саме передачі об`єкта нерухомості у власність Позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
За змістом статей 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
При розгляді справи судом встановлено, що 06 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІСТА-КОМФОРТ» в особі директора Шрамко Наталії Григорівни укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 (надалі в тексті – Договір).
Відповідно до п. 3.1. Договору, Відповідач зобов`язується передати Покупцю майнові права на об`єкт нерухомості, визначений у Додатку №1 до Договору. При цьому, відповідно до п. 5.1. Договору, передача майнових прав на об`єкт нерухомості у власність Покупцю здійснюється після виконання ним своїх зобов`язань щодо сплати вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, передбаченою п.4.1. Договору, у повному обсязі згідно графіка погашення платежів, по Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості, який підписується повноважними представниками Сторін.
Відповідно до акту приймання-передачі грошових коштів до договору купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року Позивач передав, а Відповідач прийняв кошти у розмірі 1 715 850,00 (один мільйон сімсот п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок). Окрім цього, між Позивачем та Відповідачем був укладений акт приймання-передачі грошових коштів до договору купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року про передачу Позивачем Відповідачу 9500,00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). 
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що Позивач виконав у повному обсязі свої зобов`язання по Договору стосовно повної оплати за предмет договору, зазначені в Додатку №2 до Договору «Графік погашення платежів» , згідно із зазначеним Додатком термін сплати коштів визначений датою 06 жовтня 2023 року.
Поряд з цим, відповідно до пункту 5.2. Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю майнові права на Об`єкт нерухомості у власність по Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості не пізніше ніж через 120 (сто двадцять) календарних днів з моменту прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Також, відповідно до п. 5.3. Договору Продавець письмово або по телефону повідомляє Покупця про готовність Об`єкту нерухомості та про можливість передачі йому майнових прав на Об`єкт нерухомості в порядку, передбаченому розділом 8 Договору.

Положеннями частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося.
У кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Мова йде не лише про грошовий вираз зазначеної шкоди, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданої порушенням договору шкоди із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. Інакше кажучи, для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати (див. пункти 78, 82 - 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).
Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (пункти 116 - 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №910/2861/18 (провадження № 12-140гс19).
З урахуванням визначеного у п. 5.2. Договору №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року Продавець зобов`язується передати Покупцю майнові права на Об`єкт нерухомості у власність по Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості не пізніше ніж через 120 (сто двадцять) календарних днів з моменту прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію в порядку, передбаченому чинним законодавством, а також з урахуванням п.1. Додатку №1 до Договору обов`язку Відповідача встановлення строку введення в експлуатацію Об`єкта будівництва – І квартал 2024 року , судом встановлено порушення Відповідачем строків виконання зобов`язань, що є істотним порушенням умов договору. Строк затримки виконання зобов`язань відповідачем є значним.
За таких обставин, суд вважає доведеним факт істотного порушення ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ» умов Договору купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року та наявність достатніх підстав для його розірвання.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України).
Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частина 3 статті 653 Кодексу).
Відповідно до частини четвертої статті 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини п`ятої статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Цією нормою права передбачено відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
В силу ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 зазначено, що за загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося.
У зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов договору та невиконанням своїх зобов`язань за договором та законом, такий договір має бути розірваний, а сплачені позивачем грошові кошти на виконання умов договору підлягають поверненню останньому у повному обсязі. Докази протилежного відповідач суду не подав.

Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи (крім іншого), належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У прохальній частині позову ставиться питання про стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.
За матеріалами справи, в інтересах позивача діє адвокат Усіков Сергій Володимирович, яким надано ордер серія АН № 1620312 від 07 лютого 2025 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №6206 від 07 липня 2022 року. Надання правничої допомоги підтверджується договором про надання правничої допомоги. Суд присуджує стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду Позивач сплатив судовий збір у розмірі 13 081,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №9368-3380-9911-8489 від 31.01.2025 року та платіжною інструкцією №9367-3379-6651-5900 від 21.01.2025. Оскільки судом задоволено позовні вимоги, суд присуджує стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір в сумі 13 081,00 грн.
На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається Позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 611, 626, 627, 653 ЦК України та ст.ст. 2, 12, 13, 76-80, 89, 133, 137, 259, 263-265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд – 

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ» про розірвання договору та стягнення коштів задоволити.

Розірвати договір купівлі-продажу майнових прав №С121/172/1/219 від 06.10.2023 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ».
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ» на користь ОСОБА_1 суму сплачених грошових коштів в розмірі 1 725 350 грн. (один мільйон сімсот двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят грн.); витрати щодо оплати судового збору у розмірі 13 081 грн. (тринадцять тисяч вісімдесят одна грн.); витрати щодо надання правничої допомоги у розмірі 15 000 грн (п`ятнадцять тисяч грн.).
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІСТА-КОМФОРТ», місцезнаходження: 08129, Київська обл., Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, буд. 14, прим. 170, код ЄДРПОУ 37797611.

Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ