Справа № 156/436/26
Провадження № 2/156/402/26
Рядок статзвіту № 68

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
02 червня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Федечко М. О.,
за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду сел. Іваничі цивільну справу № 156/436/26 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
учасники справи – не з`явилися,
в с т а н о в и в :
Суть спору
ОСОБА_1 через свого представника звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог ствердила, що 14.09.2007 року між нею та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Заставненської сільської ради Іваничівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 2. У період шлюбних стосунків у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як зазначає позивач, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Однак, спільне життя у неї з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейні цінності. Протягом останнього періоду часу вони не підтримують шлюбних відносин. На даний час між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного, їх шлюб носить формальний характер. В сукупності ці всі обставини негативно впливають на її душевний стан.
Вона стверджує, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їх дітей.
У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить розірвати шлюб, який зареєстрований 14.09.2007 року виконавчим комітетом Заставненської сільської ради Іваничівського району Волинської області. 
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.
Позиція учасників справи
Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, однак 02.06.2026 року представник позивача ОСОБА_2 на адресу суду подала заяву про підтримання позовних вимог, просила суд провести розгляд справи без її участі та участі позивача, не заперечила, щодо прийняття заочного рішення у цій справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 02.06.2026 року подав заяву про визнання позовних вимог повністю, просив слухати справу без його участі.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 19.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. 
02.06.2026 року для участі в судовому засіданні сторони не прибули.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони по справі скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне.
Обставини справи, встановлені судом
Як вбачається із матеріалів справи сторони перебувають у шлюбі, який 14.09.2007 року зареєстрований виконавчим комітетом Заставненської сільської ради Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 2, про що свідчить Витяг із системи «ДІЯ» актового запису про шлюб, номер свідоцтва НОМЕР_1 від 14.09.2007 року (а.с. 9).
Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.11.2008) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15.05.2014 року) (а.с 7-8).
Застосоване судом законодавство
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України").
Висновки суду
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків. Позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, про що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. 
Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що в порядку ч.2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Судові витрати
Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 665,60 грн., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 665,60 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 137, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір», суд –

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 14.09.2007 року виконавчим комітетом Заставненської сільської ради Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. судового збору.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп., відповідно до платежу (квитанції) на рахунок UA218999980313141206000003484, отримувач ГУК у Волин.обл./смт.Іваничі/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, призначення платежу – «судовий збір від ОСОБА_1 », відповідно до платіжної інструкції №1.629478745.1 від 21.04.2026 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про сторони та учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Представник позивача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ,адреса: АДРЕСА_3 .
Повний текст судового рішення складено та підписано 02 червня 2026 року.

Суддя М. О. Федечко