ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/174/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Калантай М.В. 
при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Приватного підприємства "Укрконтрактбуд", м. Харків 	
до 	Приватного підприємства "Будівельно-проектна компанія "Форсайт", м. Харків 	
про 	стягнення 2 507 627,73 грн. 	
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився 
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Укрконтрактбуд" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Будівельно-проектна компанія "Форсайт" (надалі - відповідач) про стягнення 2507627,73грн., з яких: 1935184,31грн. заборгованості, 572443,42грн. пені.
На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором поставки.
Ухвалою від 26.01.2026 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.02.2026.
У підготовчому засіданні 18.02.2026 судом без оформлення окремого документа постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 18.03.2026.
У підготовчому засіданні 18.03.2026 судом без оформлення окремого документа постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 15.04.2026.
Ухвалою від 15.04.2026 розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 01.05.2026.
15 квітня 2026 року від позивача надійшло клопотання від 14.04.2026, в якому він просив суд: 1) Вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме: автомобіль БМВ Х6 XDRIVE 30D M SPORT, 2025 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 ; 2)Передати вищевказаний автомобіль на відповідальне зберігання позивачу до закінчення розгляду справи по суті та виряшення питання щодо звернення стягнення на це майно в межах стягнення суми боргу відповідача у примусовому порядку.
Ухвалою від 17.04.2026 дану заяву про забезпечення позову повернуто позивачу на підставі частини 7 статті 140 ГПК України.
У судове засідання, призначене на 01.05.2026, представник позивача не з`явився, однак 29.04.2026 від нього надійшло клопотання, в якому він просив провести судове засідання без його участі та зазначив при цьому, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 42 ГПК України учасникам справи надано право брати участь у судових засіданнях. При цьому частиною 3 статті 196 ГПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У зв`язку з цим, а також враховуючи те, що явка представника позивача не визнавалася судом обов`язковою, клопотання позивача про проведення судового засідання за його відсутності слід задовольнити.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, представника в судове засідання не направив, проте 30.04.2026 від нього надійшло клопотання, в якому він просив відкласти судове засідання на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Стрикаля М.В. у слідчих діях у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань у м. Полтава, у якості захисника обвинуваченого у кримінальному провадженні.
Розглянувши дане клопотання, суд зазначає наступне.
Пунктом 2 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи те, що відповідачем допущено повторну неявку представника в судові засідання (15.04.2026 та 01.05.2026) у даній справі, у суду відсутні підстави для відкладення судового засідання, незалежно від повідомлених відповідачем причин неявки.
Крім того, відповідач не був позбавлений можливості направити для у часті в засіданні іншого представника.
Таким чином, клопотання відповідача про відкладення судового засідання не підлягає задоволенню.
Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та за наявними матеріалами.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.
10 січня 2025 року між відповідачем, як Покупцем, та позивачем, як Постачальником, укладено договір поставки №10/01-25 (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався передати (поставити) в обумовлені строки другій стороні - Покупцеві матеріали (далі за текстом - "Товар"), окремими партіями за цінами, в асортименті та кількості, що погоджуються Сторонами в специфікаціях, видаткових накладних, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього грошову суму, що вказується у специфікації, видатковій накладній на поставку партії товару, які є невід`ємною частиною цього Договору.
У п. 1.2 Договору сторони погодили, що видаткові накладні на переданий Товар є документом, який засвідчує факт передачі товару, а також засвідчує остаточно узгоджені сторонами найменування, кількість, ціну (вартість) Товару та прирівнюються до специфікацій (в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України).
Право власності на поставлені товари та всі ризики випадкового знищення, випадкового пошкодження, втрати товару, переходить до Покупця в момент прийняття товару від Постачальника (перевізника) (п.1.3 Договору).
Відповідно до п. 2.4 Договору моментом прийняття товару Покупцем від Постачальника вважається дата отримання товару, що підтверджується документально підписами уповноважених Сторонами осіб у видаткових накладних, які скріплюються печаткою за наявності.
На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1935184,31грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними №82 від 10.01.2025 на суму 1076065,99грн., №83 від 10.01.2025 на суму 40448,00грн., №85 від 10.01.2025 на суму 26500,67грн., №86 від 10.01.2025 на суму 30307,62грн., №87 від 13.05.2026 на суму 38776,78грн., №89 від 13.01.2025 на суму 27972,67грн., №90 на суму 13.01.2025 на суму 176366,48грн., №91 від 13.01.2025 на суму 518746,10грн., а також відповідними товарно-транспортними накладними №№41, 42, 43, 44, 45 від 10.01.2025, №№46, 47, 48, 49, 50, 51, 52 від 13.01.2025.
На оплату поставленого товару позивачем було виставлено рахунок №14 від 10.01.2025 на суму 1935184,31грн.
Пунктом 5.1 Договору встановлено, що Покупець повинен сплатити вартість поставленої партії товару не пізніше 10 (десяти) календарних днів від дати поставки такого товару Постачальником, якщо інший порядок оплати не буде передбачений Сторонами у відповідній специфікації. При здійсненні платежу Покупець повинен вказати у платіжному дорученні номер та дату цього Договору та/або рахунку чи накладної, згідно яких проводиться оплата.
Отже, відповідач мав оплатити поставлений товар за видатковими накладними №№82, 83, 85, 86 від 10.01.2025 не пізніше 20.01.2025, а за видатковими накладними №№87, 89, 90, 91 від 13.01.2025 - не пізніше 23.01.2025, однак своє зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 1935184,31грн.
09 січня 2026 року позивач направив відповідачу вимогу №1 від 09.01.2026, в якій просив погасити заборгованість в розмірі 1935184,31грн.та сплатити пеню в сумі 572443,42грн., яка нарахована станом на 09.01.2026. Вказану вимогу (номер поштового відправлення 6116600108620) було отримано відповідачем 13.01.2026, що підтверджується інформацією з вебсайту АТ "Укрпошта".
Відповідач залишив вказану претензію без реагування, наявну заборгованість не погасив.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 1935184,31грн. заборгованості, 572443,42грн. пені.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на загальну суму 1935184,31грн. заборгованості, який мав бути оплачений останнім протягом 10 (десяти) календарних днів від дати поставки такого товару, тобто не пізніше 20.01.2025 - за видатковими накладними №№82, 83, 85, 86 від 10.01.2025, та не пізніше 23.01.2025 - за видатковими накладними №№87, 89, 90, 91 від 13.01.2025.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі статями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази оплати отриманого за Договором товару.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У зв`язку з цим суд вважає позовні вимоги про стягнення 1935184,31грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 6.2 Договору встановлено, що за порушення грошових зобов`язань по оплаті поставленого товару за цим договором Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час прострочки оплати, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу до моменту виконання зобов`язань по оплаті. Сплата пені не звільняє Покупця від виконання договірних зобов`язань. Пеня сплачується за весь період невиконання або неналежного виконання Покупцем своїх зобов`язань, включаючи день повного розрахунку за поставлений товар.
На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 572443,42грн. пені за період прострочення 24.01.2025-09.01.2026.
Перевіривши розрахунок вищевказаної суми, суд визнав його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення 572443,42грн. пені підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.
Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд  
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Приватного підприємства "Будівельно-проектна компанія "Форсайт" (61011, м.Харків, пров.Лосівський, буд.2-Б, кв.1Б, код 44868020) на користь Приватного підприємства "Укрконтрактбуд" (61166, м.Харків, пр.Науки, буд.36, кімната 514, код 35598049) 1935184,31грн. заборгованості, 572443,42грн. пені, 37614,42грн. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено "11" травня 2026 р. 

Суддя		М.В. Калантай