УХВАЛА

02 червня 2026 року 
м. Київ
справа №340/4209/25
адміністративне провадження № К/990/18140/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Соколова В.М., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року у справі №340/4209/26, за позовом ОСОБА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), за участю третьої особи - військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), за участю третьої особи - військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати бездіяльність начальника Самарського відділу державної виконавчої служби Кітаєва Станіслава у забезпеченні виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі №340/5106/24;
- притягнути начальника ОСОБА_2 до дисциплінарної та адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків, а саме - за винесення постанови від 13 червня 2025 року про законність дій виконавця, який закрив виконавче провадження НОМЕР_2, ігноруючи рішення суду на користь внутрішніх документів військової частини НОМЕР_1 , що свідчить про упередженість, відповідно до статей 144 та 145 КАС України;
- скасувати постанову начальника Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) від 13 червня 2025 року про завершення перевірки виконавчого провадження НОМЕР_2.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року, у задоволенні позову відмовлено.
22 квітня 2026 року до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року у справі №340/4209/26.
Суддя Радишевська О.Р. 11 травня 2026 року перебувала у відпустці, відповідно до наказу від 29 квітня 2026 року №1357/0/6-26.
Суддя Радишевська О.Р. з 12 травня до 18 травня 2026 року перебувала у відрядженні, відповідно до наказу від 28 квітня 2026 року №1320/0/6-26.
Суддя Желєзний І.В. з 19 травня до 28 травня 2026 року перебував у відпустці, відповідно до наказу від 19 травня 2026 року №1670/0/6-26 та від 26 травня 2026 року №1787/0/6-26.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2026 року, здійсненого на підставі розпорядження в.о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 01 червня 2026 року №587 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Радишевська О.Р., судді: Соколов В.М., Мельник-Томенко Ж.М.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, зокрема, у справах, визначених статтею 287 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.
За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Суд зауважує, що сама лише вказівка на те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, без належного та фундаментального обґрунтування та за відсутності належних та допустимих доказів, не може бути визнана судом підставою, що підпадає під дію підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника з застосованими судами попередніх інстанцій нормами матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування судами обставин справи, що виключає можливість перегляду судових рішень з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Отже, перевіряючи матеріали касаційної скарги, Судом установлено, що зміст ухвалених у цій справі судових рішень та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики у такій категорії адміністративних справ, тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
З огляду на зазначене та враховуючи приписи частини третьої статті 333 КАС України, у відкритті провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 287, 329, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року у справі №340/4209/26.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:   Судді:	О.Р. Радишевська   В.М. Соколов   Ж.М. Мельник-Томенко