Справа № 635/2548/26 
Провадження № 2/635/4803/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Базова О.В.
за участі секретаря судового засідання Макаренко С.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів, 

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ципліцький Д.Л. звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.
Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 31 липня 2025 року між сторонами в усній формі було укладено договір про надання послуг із повної заміни батарейних елементів на автомобілі Nissan Leaf. На виконання умов договору позивач передав відповідачу передоплату в розмірі 2000,00 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою. Проте відповідач у встановлений та розумний строк зобов`язання не виконав, послуги не надав і від добровільного повернення коштів ухилився. Позивач вказує на порушення своїх прав та бездіяльність відповідача, що стала підставою для звернення до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, у поданій до суду заяві просили розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та зазначили, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому процесуальним законом. Відзиву на позовну заяву або клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України.
Враховуючи неявку сторін у судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши повно та всебічно матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 31 липня 2025 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США як аванс за повну заміну батарейних елементів на автомобілі Nissan Leaf. Факт передачі та отримання зазначених коштів підтверджується оригіналом Розписки про отримання грошових коштів від 31 липня 2025 року.
Спірний правочин щодо надання послуг було вчинено сторонами в усній формі, що повністю узгоджується з положеннями статей 202, 205 ЦК України, оскільки поведінка сторін засвідчувала їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а законом для цього виду договорів не встановлено обов`язкової письмової форми.
Станом на момент розгляду справи відповідач до виконання робіт не приступив, результату послуг позивачу не передав. Через тривале невиконання зобов`язань позивач 13 лютого 2026 року звернувся до органів поліції, за наслідками чого розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026221140000225 за частиною 2 статті 190 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За приписами ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Положеннями ч. 1 ст. 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги. Оскільки відповідач ігнорує звернення позивача, суд вважає обґрунтованим визначення моменту виникнення прострочення з дня звернення позивача до правоохоронних органів, тобто з 13 лютого 2026 року.
Відповідно до статей 651, 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною або шляхом односторонньої відмови. Тривале невиконання відповідачем умов усної домовленості є істотним порушенням, що завдало позивачу шкоди й позбавило його того, на що він розраховував при укладенні договору. За таких обставин вимога про розірвання договору є законною та обґрунтованою.
Згідно з частиною 1 статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у повному обсязі. 
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи надані суду докази на доведення обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, наявні правові підстави для визнання укладеною між сторонами і дійсною усної угоди, сплачена сума передоплати у розмірі 2000,00 доларів США підлягає стягненню з відповідача.
При визначенні валюти стягнення суд керується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 500/5194/16, згідно з якою у разі визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. При цьому в судовому рішенні зазначається сума боргу в іноземній валюті, а її перерахунок здійснюється державною чи приватною виконавчою службою безпосередньо під час виконання судового рішення.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем у розмірі 1064,96 грн. 
Крім того, 02.06.2026 року представником позивача подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вартість надіслання позовної заяви та судового збору на загальну суму 11719,34 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. суд зазначає наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Факт понесених витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, підтверджується Рахунком № 001354 від 17.03.2026 року та відповідною платіжною інструкцією від 18.03.2026 року. 
Суд вважає витрати з оплати правничої допомоги у розмірі 10500,00 грн. обґрунтованими, співмірними зі складністю справи та такими, що підлягають стягненню з відповідача. 
Водночас позивачем заявлено до стягнення з відповідача понесені витрати на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України у розмірі 151,38 грн. Вбачається, що позивачем понесено витрати на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України для направлення відповідачу копію позовної заяви з додатками.
Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Так як позовна заява надійшла до суду через систему «Електронний суд», направлення позовної заяви з додатками на зареєстровану адресу відповідача є обов`язком позивача, отже суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення з відповідача понесених витрат у розмірі 151,38 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати договір про надання послуг від 31 липня 2025 року, укладений в усній формі між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо заміни батарейних елементів на автомобілі.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти в розмірі 2000,00 (дві тисячі) доларів США, за розпискою від 31.07.2025.
Визначити, що державним чи приватним виконавцем при виконанні цього рішення сума, що підлягає сплаті у гривнях, обчислюється за офіційним курсом Національного банку України іноземної валюти (долара США) на день здійснення платежу.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп. та суму витрат понесених на правову допомогу у розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про стягнення судових витрат у розмірі 151,38 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ). 
Суддя          Базов О.В.