КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №22-ц/824/4587/2026
справа №381/4185/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Желепи О.В., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Галайським Орестом Вікторовичем, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Соловей Г.В., повне рішення складено 22 жовтня 2025 року,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» про стягнення виплат на пай та стягнення пайового внеску, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення виплат на пай та стягнення пайового внеску.
В обґрунтування позову вказує, що між сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Родинний Добробут» та ОСОБА_1 02 листопада 2021 року укладено Договір про пайову участь №021121-1, відповідно до якого позивач набув статусу асоційованого члена кооперативу. На підтвердження членства позивачеві видано посвідчення асоційованого члена кооперативу №32 від 30 грудня 2021 року.
Згідно пункту 1.1 вказаного Договору асоційований член зобов`язався внести пайовий внесок, а кооператив за рахунок внесків членів організувати фінансування будівництва та функціонування тепличного комплексу для вирощування органічної продукції рослинництва площею 5000 м? на АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 3.2 Договору пайовий внесок становив 125 000 грн. Вказаний внесок позивач сплатив 02 листопада 2021 року, що підтверджується Актом приймання-передачі грошових коштів №1 до Договору.
Зазначає, що факт членства ОСОБА_1 у кооперативі встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 10 квітня 2024 року у справі №911/3202/23, яким зазначено, що позивач на підставі укладеного договору, рішення загальних зборів кооперативу та сплати внеску набув статусу асоційованого члена кооперативу.
Відповідно до пункту 3.6 Договору сторони отримують частку результатів діяльності проєкту «Теплиці-2».
Пунктом 3.6.2 передбачено, що у разі внеску менше 250 000 грн асоційований член щорічно отримує продукцію або грошові кошти у розмірі 24 % від суми внеску. Отже, розмір річної виплати на пай становить 30000 грн. Підсумковий розподіл результатів роботи за перший рік мав відбутися до лютого 2023 року, а згідно пункту 4.4 Договору асоційований член має право щорічно отримувати належну йому частину продукції або виплату на пай.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач обов`язку щодо здійснення виплат не виконав. У зв`язку з цим 14 квітня 2023 року позивач направив кооперативу заяву про одностороннє розірвання договору.
Рішенням Господарського суду Київської області від 10 квітня 2024 року у справі №911/3202/23 установлено, що така одностороння відмова є правомірною та договір уважається розірваним з 18 червня 2023 року.
13 червня 2024 року позивач подав заяву про вихід із членів кооперативу та вимогу про виплату на пай за 2023 рік і повернення пайового внеску в сумі 125 000 грн, однак зазначені звернення кооперативом залишені без реагування.
З огляду на те, що договір припинено з 18 червня 2023 року, виплата на пай за 2023 рік підлягає нарахуванню за період з 01 січня 2023 року по 18 червня 2023 року. Річна виплата становить 30 000 грн, що становить 82,19 грн за один день. За 169 днів сума виплати складає 13890,11 грн.
Відповідно до пункту 4.6 та пункту 5.3 Договору у разі невиконання кооперативом своїх зобов`язань асоційований член має право достроково розірвати договір і вимагати повернення паю. Пунктом 5.5 Договору передбачено, що у разі виходу з кооперативу вклад має бути повернений протягом шести місяців.
Рішенням Господарського суду Київської області від 10 квітня 2024 року у справі №911/3202/23 підтверджено правомірність вимог позивача щодо виплати на пай за 2022 рік у сумі 30 000 грн. Разом з тим, у цій справі суд зазначив, що вимога про повернення пайового внеску є передчасною у зв`язку із відсутністю на той момент заяви про вихід із кооперативу. Наразі така заява подана, однак відповідач її не розглянув і пайовий внесок не повернув.
Згідно статей 509, 526 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» передбачено, що членство у кооперативі припиняється, зокрема, у разі добровільного виходу на підставі поданої заяви.
Отже, у зв`язку із невиконанням кооперативом своїх зобов`язань за договором з відповідача підлягає стягненню на користь позивача виплата на пай за 2023 рік у розмірі 13 890,11 грн, а також пайовий внесок у сумі 125 000 грн, що підлягає поверненню у зв`язку із виходом позивача з асоційованих членів кооперативу.
Вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 20 000,00 гривень.
Мотивуючи наведеним, просить:
стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 13 890,11 грн виплати на пай за 2023 рік за Договором про пайову участь в сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі «Родинний Добробут» № 021121-1 від 02 листопада 2021 року;
стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 125 000,00 грн пайового внеску за Договором про пайову участь в сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі «Родинний Добробут» № 021121-1 від 02 листопада 2021 року.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 13 890,11 гривень виплат на пай за 2023 рік за Договором про пайову участь в сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі "Родинний Добробут" № 021121-1 від 02 листопада 2021 року.
В іншій частині позову відмовлено.
Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції зазначив, що позивач скористався правом на подання заяви про припинення членства в кооперативі СК «Родинний Добробут», однак рішення щодо його припинення не було затверджено загальними зборами членів кооперативу, як це передбачено пунктом 13.1.7 Статуту, а тому він і досі є асоційованим членом кооперативу.
Суд зазначив, що у відповідача відсутній обов`язок щодо виплати паю у зв`язку із розірванням договору, адже існування такої обставини (виплата) пов`язується безпосередньо з припиненням статусу членства в кооперативі, як передбачається положеннями статуту (пункти 6.3., 10.1.), так і нормами Закону України «Про кооперацію», «Про сільськогосподарську кооперацію».
Суд також вказав, що вимоги позову в цій частині є передчасними.
Стягнувши 13 890,11 грн суд першої інстанції зазначив, що строк виконання відповідачем обов`язку щодо виплат на пай закріплено у пункті 3.8. договору, який на момент розгляду справи є таким, що настав, отже вимоги позивача в цій частині суд визнав доведеними та обґрунтованими.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухваленим рішенням щодо відмови в частині позовних вимог, адвокатом Галайським О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пайового внеску, дійшов помилкового висновку про те, що виплата паю можлива лише після прийняття відповідного рішення загальними зборами кооперативу. При цьому, суд зазначив, що подана позивачем заява про припинення членства у кооперативі не була затверджена загальними зборами, а тому позивач нібито і надалі залишається асоційованим членом кооперативу, що виключає обов`язок відповідача щодо повернення пайового внеску.
Такий висновок є помилковим та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.
Зазначає, що згідно пункту 13.1.7 Статуту СК «Родинний Добробут» загальні збори затверджують рішення правління кооперативу про прийняття нових членів та припинення членства. Водночас пункт 5.5 Статуту передбачає, що членство у кооперативі припиняється, зокрема, у разі добровільного виходу з кооперативу на підставі поданої письмової заяви.
13 червня 2024 року позивачем подано та направлено на адресу відповідача заяву про вихід з членів кооперативу та вимогу про повернення пайового внеску. Факт направлення такої заяви підтверджується поштовими квитанціями та описом вкладення. Заява була надіслана на офіційну адресу кооперативу, зазначену у державному реєстрі.
Неналежне отримання або ігнорування відповідачем такого листа не може покладатися на позивача, оскільки перебуває поза межами його контролю. Крім того, відповідач був обізнаний про подані заяви, оскільки вони неодноразово долучались до матеріалів інших судових справ за участю сторін. Незважаючи на це, відповідач жодних дій щодо розгляду заяви позивача або повернення пайового внеску не вчинив.
Відповідно до пункту 4.6 та пункту 5.5 Договору про пайову участь, у разі невиконання кооперативом своїх зобов`язань асоційований член має право достроково розірвати договір і вимагати повернення свого внеску, який підлягає виплаті протягом шести місяців з моменту виходу з кооперативу.
Крім цього, відповідно до статті 4 Закону України «Про кооперацію» одним із основних принципів кооперації є добровільність вступу та безперешкодний вихід з кооперативної організації. Статтями 12, 13 Закону України «Про кооперацію» та статтями 12, 13 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» передбачено право члена кооперативу на вихід із нього та отримання належного паю.
Таким чином, подання заяви про вихід є достатньою правовою підставою для припинення членства у кооперативі, а бездіяльність органів управління кооперативу щодо розгляду такої заяви не може обмежувати реалізацію цього права. Інше тлумачення фактично ставило б можливість виходу з кооперативу у залежність від волі самого кооперативу, що суперечить принципам добровільності членства.
Отже, позивач належним чином реалізував своє право на вихід з кооперативу, подавши відповідну письмову заяву. Натомість відповідач безпідставно ухилився від її розгляду та не повернув пайовий внесок у передбачений договором строк.
Помилкове тлумачення судом першої інстанції норм матеріального права призвело до неправильного висновку про передчасність заявлених позовних вимог.
Оскільки після подання заяви про вихід відповідач не повернув пайовий внесок у встановлений строк, право позивача на отримання такого внеску є порушеним, а звернення до суду з вимогою про його стягнення є належним способом захисту.
Бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки така бездіяльність фактично створює перешкоди для реалізації позивачем свого права на вихід з кооперативу та отримання належного йому пайового внеску.
З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення пайового внеску є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам законодавства.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10 вересня 2019 року у справі №915/1183/18, від 09 березня 2023 року у справі №910/1442/22.
Мотивуючи наведеним, просить рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року в частині відмовлених вимог скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити повністю.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
18 грудня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив Сільськогосподарського кооперативу "Родинний Добробут" на апеляційну скаргу.
Зазначає, що СК "Родинний Добробут" є юридичною особою, зареєстрованою 21 жовтня 2015 року у формі сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу відповідно до Законів України «Про кооперацію» та «Про сільськогосподарську кооперацію». 08 вересня 2022 року статут кооперативу приведено у відповідність до вимог Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» №819-IX від 21 липня 2020 року.
Зазначає, що відповідно до статуту кооперативу членство припиняється, зокрема, у разі добровільного виходу з кооперативу на підставі поданої письмової заяви. При цьому, правління (голова) кооперативу приймає вмотивоване рішення з рекомендацією щодо припинення членства, а остаточне рішення приймається загальними зборами членів кооперативу.
Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача пайовий внесок у розмірі 125 000 грн, посилаючись на подану заяву про вихід із кооперативу. Однак така вимога є передчасною, оскільки порядок припинення членства та порядок повернення паю визначається статутом кооперативу. Закон України «Про сільськогосподарську кооперацію» не передбачає автоматичного припинення членства у зв`язку з поданням заяви або припиненням участі у діяльності кооперативу.
Подання заяви про вихід саме по собі не припиняє членство, оскільки відповідно до законодавства та статуту кооперативу таке питання має бути розглянуте правлінням та затверджене загальними зборами.
Зазначає, що судом першої інстанції установлено, що між сторонами укладено договір про пайову участь №021121-1 від 02 листопада 2021 року, за умовами якого позивач сплатив пайовий внесок у розмірі 125 000 грн, що підтверджується актом приймання-передачі від 02 листопада 2021 року. Кооператив, у свою чергу, зобов`язувався організувати фінансування спорудження тепличного комплексу та забезпечити функціонування відповідного проекту.
Вказує, що позивач 11 червня 2024 року звернувся до кооперативу з вимогою про виплату на пай за 2023 рік та із заявою про вихід з членів кооперативу з проханням повернути внесений пай. Факт направлення цих документів підтверджується поштовими квитанціями та описом вкладення.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відсутність рішення загальних зборів кооперативу про припинення членства позивача свідчить про те, що станом на момент розгляду справи він продовжує залишатися асоційованим членом кооперативу.
Відповідно до статей 8, 12, 15 Закону України «Про кооперацію» та статей 13, 16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» саме загальні збори є вищим органом управління кооперативу та приймають рішення про прийняття нових членів і припинення членства.
Оскільки рішення загальних зборів про припинення членства ОСОБА_1 у кооперативі не приймалося, правові підстави для повернення пайового внеску на момент звернення до суду були відсутні.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передчасність вимог позивача щодо стягнення пайового внеску та правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині, водночас задовольнивши вимоги щодо стягнення належної виплати на пай за 2023 рік.
Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку доказам та правильно застосував норми матеріального права. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
В обґрунтування відзиву посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2023 року у справі №906/908/21, від 04 грудня 2018 року у справі №916/1550/16, від 04 травня 2023 року у справі №911/3656/20.
Мотивуючи наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
5. Позиція учасників справи.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Галайський О.В. підтримав подану апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.
Представниця Сільськогосподарського кооперативу "Родинний добробут" - Ярошинська І.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити у її задоволенні.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представниці відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
З матеріалів справи убачається, що 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до голови СОК "Родинний Добробут", загальних зборів СОК "Родинний Добробут" із заявою про вступ асоційованого члена (том 1 а.с. 13).
02 листопада 2021 року між СОК "Родинний Добробут" та ОСОБА_1 укладено Договір про пайову участь в сільськогосподарському кооперативі "Родинний Добробут" №021121-1.
Згідно пункту 1.1. Договору асоційований член зобов`язується сплатити пайовий внесок (пай) до Кооперативу в розмірі та порядку, встановленому даним договором та додатками до нього, а Кооператив за рахунок пайових внесків асоційованого члена та внесків інших членів Кооперативу зобов`язується організувати фінансування спорудження тепличного комплексу для вирощування органічної продукції рослинництва площею 5000 м2, що буде розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та функціонування цього комплексу для отримання сторонами результатів його роботи.
Відповідно пункту 3.2. договору пайовий внесок як асоційованого члена становить 125 000,00 грн (сто двадцять п`ять тисяч гривень). Факт внесення пайового внеску фіксується відповідним Актом приймання-передачі або, у разі внесення пайового внеску у вигляді грошових коштів при безготівковому внесенні на розрахунковий рахунок Кооперативу, квитанцією чи іншим платіжним документом.
За умовами пункту 4.6. договору у разі невиконання Кооперативом своїх зобов`язань, асоційований член Кооперативу має право дострокового розірвання даного Договору і повернення свого паю.
Згідно пункту 5.1. договору строк дії договору 10 років з моменту його підписання.
Згідно пункту 5.3. договору договір може бути розірваний в односторонньому порядку тільки при наявності порушень його положень однією з сторін, в тому числі ненадання, або неповне надання врожаю або не здійснення виплати на пай відповідно, при цьому інша сторона має повідомити про бажання розірвати (припинити) договір не менш як за 60 днів до розірвання. При цьому сторони докладають максимальних зусиль для врегулювання виниклих порушень.
Згідно пункту 5.5. Договору сторони погодили, що якщо асоційований член кооперативу вирішив розірвати (припинити) договір та вийти з членів Кооперативу, його вклад (сума вкладів) буде повернуто йому впродовж шести місяців. Якщо виникла ситуація, коли більше ніж 30% асоційованих членів кооперативу, які приймають участь у проекті Теплиці-2, вирішать вийти з членів кооперативу, то кооператив має право односторонньо змінити цей пункт за рішенням Загальних зборів кооперативу, які приймають участь у проекті Теплиці-2. Якщо Асоційований член кооперативу вирішив розірвати договір та вийти з членів кооперативу, але він вже повертав частину свого вкладу, то асоційований член кооперативу отримує свій вклад (суму вкладів) мінус частину, яку він вже отримав раніше (а.с. 15-21).
Згідно даних акту приймання-передачі від 02 листопада 2021 року убачається, що ОСОБА_1 передав СОК "Родинний Добробут" грошові кошти у сумі 125 000 гривень у якості внеску у пайовий фонд Кооперативу згідно Договору № 021121-1 від 02 листопада 2021 року (а.с. 22).
Згідно пункту 1.1. Статуту сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Родинний добробут", затвердженого протоколом установчих зборів членів сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Родинний Добробут» від 20 жовтня 2015 року, кооператив створений його засновниками на добровільних засадах відповідно до Цивільного кодексу України, Законів України «Про кооперацію», «Про сільськогосподарську кооперацію» та на підставі рішення установчих зборів (протокол від 15.10.2015).
Згідно пункту 5.1. Статуту членами Кооперативу можуть бути виробники сільськогосподарської продукції юридичні та/або фізичні особи, які зробили вступний і пайовий внески у розмірах, визначених загальними зборами кооперативу, дотримуються вимог статуту, мають право ухвального голосу та беруть участь у господарській діяльності кооперативу.
Згідно пункту 5.2. Статуту кооператив за рішенням загальних зборів може приймати до свого складу асоційованих членів кооперативу. Асоційованими членами кооперативу можуть бути фізичні особи, які досягли 16-річного віку, або юридичні особи, які визнають цей Статут і внесли пайовий внесок для розвитку Кооперативу у розмірах, визначених цим статутом.
Згідно пункту 5.5 Статуту членство у кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з Кооперативу відповідно до поданої письмової заяви; несплаті внесків у порядку, визначеному Статутом кооперативу; смерті фізичної особи члена кооперативу або ліквідації юридичної особи члена Кооперативу; припинення участі в господарській діяльності Кооперативу протягом двох років поспіль. Порядок припинення членства у Кооперативі здійснюється відповідно до законодавства.
Згідно пункту 6.3. Статуту асоційовані члени кооперативу мають право: дорадчого голосу; отримувати частки доходу на паї відповідно до законодавства; отримувати повну інформацію про діяльність Кооперативу; у разі виходу або ліквідації Кооперативу одержувати свій пайовий внесок у порядку і в термін, що визначені цим Статутом, або відмовитись від одержання свого пайового внеску.
Згідно пункту 7.1. Статуту для забезпечення статутної діяльності Кооператив у порядку, передбаченому цим Статутом, формує пайовий, неподільний, резервний та спеціальні фонди.
Згідно пункту 9.1 Статуту пайовий внесок члена сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу формується з його паю та додаткових паїв.
Згідно пункту 9.2. Статуту порядок визначення розміру пайового внеску кожного члена Кооперативу визначається пропорційно до його участі у господарській діяльності Кооперативу відповідно до запланованого обсягу і вартості послуг, що надаються Кооперативом. Розмір мінімального паю члену Кооперативу складає 10000 (десять тисяч) гривень.
Згідно пункту 10.1 Статуту у разі виходу, виключення чи ліквідації Кооперативу члени кооперативу мають право отримувати свій пайовий внесок у порядку і в термін, що визначені цим Статутом. Члени Кооперативу, які внесли свій майновий пай у кооператив у формі земельної ділянки, отримують свій майновий пай виключно у формі земельної ділянки, тобто в натурі (на місцевості).
Згідно пункту 14.2 Статуту у разі виходу, виключення чи ліквідації Кооперативу члени Кооперативу мають право отримувати свій пайовий внесок у порядку і в термін, що визначені цим Статутом. Члени кооперативу, які внесли свій майновий пай у кооператив у формі земельної ділянки, отримують свій майновий пай виключно у формі земельної ділянки, тобто в натурі (на місцевості). Термін отримання пайового внеску не може перевищувати двох років. Відлік цього терміну починається з 01 січня року, що наступає з моменту виходу (виключення) із кооперативу.
Згідно пункту 14.2 Статуту правління кооперативу, в тому числі, вносить на затвердження загальних зборів рішення про прийняття до кооперативу нових членів та асоційованих членів та припинення членства, а також про переоформлення простого членства на асоційоване (а.с. 23-39).
02 листопада 2022 року ОСОБА_1 на підставі протоколу загальних зборів членів СОК "Родинний Добробут" №32 від 30 грудня 2021 року видано посвідчення про те, що позивач є асоційованим членом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Родинний Добробут" (том 1 а.с. 14).
14 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до сільськогосподарського кооперативу "Родинний Добробут" із заявою про розірвання договору в односторонньому порядку, у якій просив уважати розірваним договір про пайову участь в сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі "Родинний Добробут" №021121-1 від 02 листопада 2021 року в односторонньому порядку після спливу 60 днів з дня надсилання заяви та повернути вклад у розмірі 125 000,00 гривень (том 1 а.с. 42-43).
11 червня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою, у якій просив розглянути заяву на вихід з членів СК "Родинний Добробут", прийняти рішення про виключення ОСОБА_1 з асоційованих членів СК "Родинний Добробут" та повернути ОСОБА_1 його вклад у розмірі 125 000,00 гривень (том 1 а.с. 49).
Рішенням Господарського суду Київської області від 10 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06 січня 2025 року, позов ОСОБА_1 про стягнення з Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» 30 000,00 гривень виплат на пай та 125 000,00 гривень пайового внеску задоволено частково. Стягнуто із Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 30 000,00 гривень виплат на пай та 415,59 гривень судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відмовивши в частині стягнення 125 000,00 гривень пайового внеску, суд вказав, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача пайового внеску у розмірі 125 000 гривень задоволенню не підлягає, адже за відсутності заяви позивача про добровільний вихід з кооперативу доведеної до відома відповідача, за результатом розгляду якої правлінням Кооперативу приймається рішення про припинення членства, яке затверджується загальними зборами, та як наслідок у відповідача виникає обов`язок щодо повернення пайового внеску у строки встановленні положеннями Статуту, вимога позивача є передчасною (том 1 а.с. 58-70).
Із матеріалів справи також убачається, що ОСОБА_1 звернувся Господарського суду Київської області із позовом до Сільськогосподарсього кооперативу "Родинний добробут" про стягнення заборгованості у розмірі 138 890,11 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21 липня 2025 року провадження у справі №911/406/25 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського кооперативу "Родинний добробут" про стягнення заборгованості закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України. Роз`яснено позивачу, що з огляду на суб`єктний склад та характер правовідносин спір має бути вирішений в порядку цивільного судочинства (том 1 а.с. 82-87).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про кооперацію" кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.
Відповідно до окремих положень статті 4 Закону України "Про кооперацію" кооперація базується, зокрема на принципу добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про кооперацію" членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена сільськогосподарського кооперативу є, зокрема, право на вихід із сільськогосподарського кооперативу та на одержання частки, цільового поворотного внеску у разі виходу з кооперативу в порядку та строки, визначені статутом такого кооперативу.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" членство в сільськогосподарському кооперативі припиняється у разі добровільного виходу на підставі поданої заяви.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" сільськогосподарський кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які є виробниками сільськогосподарської продукції і добровільно об`єдналися на основі членства та на засадах самоврядування для провадження спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб
Одним із базових принципів кооперації є добровільність членства та безперешкодний вихід із кооперативу. Такий принцип закріплений статтею 4 Закону України «Про кооперацію» та знайшов своє відображення у спеціальному законодавстві, що регулює діяльність сільськогосподарських кооперативів.
З аналізу наведених норм убачається, що законодавець прямо визначив добровільний вихід на підставі поданої заяви як самостійну підставу припинення членства у кооперативі.
При цьому ні Закон України «Про кооперацію», ні Закон України «Про сільськогосподарську кооперацію» не ставлять припинення членства особи у залежність від ухвалення відповідного рішення загальними зборами кооперативу чи іншим органом управління кооперативу.
Навпаки, тлумачення наведених норм свідчить про те, що подання членом кооперативу заяви про вихід є реалізацією його суб`єктивного права на припинення членства, а органи управління кооперативу лише фіксують відповідний юридичний факт та забезпечують виконання наслідків такого виходу.
Інше тлумачення означало б, що особа фактично позбавлена можливості вільно припинити членство у кооперативі, оскільки реалізація такого права залежала б від волевиявлення самого кооперативу, що суперечить принципу добровільності членства.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 10 вересня 2019 року у справі №915/1183/18, у якій зазначено, що право члена кооперативу на вихід із нього є безумовним та не може бути поставлене у залежність від прийняття відповідного рішення органами управління кооперативу.
Також у постанові від 09 березня 2023 року у справі №910/1442/22 Верховний Суд наголосив, що реалізація права на вихід із кооперативу здійснюється шляхом подання відповідної заяви, а бездіяльність органів управління кооперативу щодо оформлення такого виходу не може нівелювати наслідки волевиявлення особи.
Як установлено судом та не заперечується сторонами, 11 червня 2024 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача заяву про вихід із членів кооперативу та вимогу про повернення пайового внеску.
Факт направлення зазначеної заяви підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими документами.
Відповідач не надав доказів того, що позивач відкликав подану заяву або що членство позивача було припинено з інших підстав.
Також матеріали справи не містять доказів розгляду зазначеної заяви уповноваженими органами кооперативу чи вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на реалізацію наслідків виходу позивача з кооперативу.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що з моменту доведення до відома кооперативу заяви про добровільний вихід позивач реалізував своє право на припинення членства, а відсутність подальшого рішення загальних зборів не може свідчити про збереження за ним статусу асоційованого члена кооперативу.
Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач продовжує залишатися асоційованим членом кооперативу лише з підстав неприйняття загальними зборами рішення про припинення його членства.
Посилання відповідача на пункт 13.1.7 Статуту колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України та статті 4 ЦК України положення статуту юридичної особи не можуть суперечити актам цивільного законодавства.
Отже, у даному випадку пріоритетному застосуванню підлягають положення Законів України «Про кооперацію» та «Про сільськогосподарську кооперацію», які прямо передбачають припинення членства у зв`язку з добровільним виходом на підставі заяви.
Колегія суддів також враховує, що пунктом 5.5 Договору про пайову участь сторони прямо погодили, що у разі, якщо асоційований член кооперативу вирішив розірвати договір та вийти з членів кооперативу, його вклад підлягає поверненню протягом шести місяців.
Оскільки заява про вихід була подана відповідачу 11 червня 2024 року, обов`язок щодо повернення пайового внеску виник у кооперативу після спливу визначеного договором шестимісячного строку.
Посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04 травня 2023 року №911/3656/20, від 906/908/21 від 27 березня 2023 року колегія суддів відхиляє, оскільки судові рішення у тих справах ухвалено за інших установлених обставин у справі. Зокрема, у згаданих справах спір стосувався дійсності загальних зборів, на яких вирішувалось питання припинення членства в кооперативі членів, які припинили трудову участь в діяльності кооперативу.
Разом з цим, у справі, що переглядається колегію суддів, досліджувалось питання припинення членства в сільськогосподарському кооперативі у разі добровільного виходу на підставі поданої заяви.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пайового внеску.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, відтак апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 265 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Із змісту оскаржуваного рішення убачається, що таке не містить розподілу судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Установлено, що за подачу позовної заяви ОСОБА_1 сплатив 1 111,12 гривень, що підтверджується даними платіжної інструкції №0.0.4477983306.1 від 29 липня 2025 року.
За результатом розгляду справи у суді апеляційної інстанції вимоги позивача задоволено, відтак, із Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 111,12 гривень.
Відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до даних квитанції №1.405444865.1 від 17 листопада 2025 року за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 1 500,00 гривень судового збору.
Ураховуючи те, що за результатом розгляду справи у суді апеляційної інстанції вимоги скарги задоволено, із Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, слід стягнути 1 500,00 гривень.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Галайським Орестом Вікторовичем, задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року в оскарженій частині щодо відмови у задоволенні вимоги про стягнення із Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 125 000,00 грн пайового внеску за Договором про пайову участь в сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі «Родинний Добробут» № 021121-1 від 02 листопада 2021 року ? скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення такого змісту.

Стягнути із Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 125 000,00 грн пайового внеску за Договором про пайову участь в сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі «Родинний Добробут» № 021121-1 від 02 листопада 2021 року.

Стягнути із Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 1 111,12 гривень.

Стягнути із Сільськогосподарського кооперативу «Родинний Добробут» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 1 500,00 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова