П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 725/6935/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Федіна А.В. 
Суддя-доповідач: Боровицький О. А. 
23 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 23 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівці з позовом до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міністерства доходів і зборів у Вінницькій області про скасування постанови у справі про порушення митних правил.
Рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівці від 23 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Чернівецької митниці від 04.06.2025 року №0077/40800/24 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинені правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 53341,43 грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що в зону митного контролю п/п "Порубне-Сірет" 29.01.2024 року о 15 год. 27 хв. в`їхав автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянки України ОСОБА_1 , яка слідувала з Румунії до України в приватних справах. В даному автомобілі також слідувала ОСОБА_2 . Дані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. При візуальному огляді, ОСОБА_1 заявила про наявність особистих речей та товару: передні фари, іноземного виробництва, згідно маркування до автомобіля марки «Mercedes-Benz», бувші у використанні в кількості 13 шт., які пред`явила до митного контролю. Відповідно до інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі „Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення” гр. України ОСОБА_3 прослідувала на виїзд з території України у транспортному засобі «Mercedes-Benz» державний номер НОМЕР_2 в якості пасажира 29.01.2024 року о 13 год. 23 хв., отже перебувала за межами України менше ніж 24 години. Під час здійснення митних формальностей встановлено, що загальна вартість яких становила 84 000 гривень, що перевищувала дозволену норму. ОСОБА_1 пропущено одну автомобільну фару, бувшу у використанні, вартістю 50 євро.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.
Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Так, диспозицією ч. 2 ст. 471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.
Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.
Так, згідно ч. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається з громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезенню митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, мають юридичне значення.
Згідно ч. 6 ст. 366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання пор переміщення товарів через митний кордон України.
У відповідності до пп.18 п. 1 ст. 196 Податкового Кодексу України «...ввезення митну територію України фізичними особами у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яка не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункту пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні більше ніж 24 години та яка в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом годин ;
Ввезення на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 50 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, черг інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні менше ніж 24 години або яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом 72 годин...».
У відповідності п.2, ст. 374 МК України: «...громадяни, які в`їжджають в Україну частіше одного разу протягом однієї доби. У разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України».
Таким чином, згідно вказаної постанови митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 471 МК України.
Згідно ст. 516 МК України визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
Із наведених норм слідує, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є доказом по справі. Така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Водночас, згідно із цими нормами, особа, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил вправі провести незалежну експертизу за власний рахунок.
Так, в зону митного контролю п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці 29.01.2024 року о 15 год. 27 хв. в`їхав автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянки України ОСОБА_1 , яка слідувала з Румунії до України в приватних справах. В даному автомобілі також слідувала гр. України ОСОБА_4 . 
Дані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. 
Відповідно до ч.5 ст.366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. 
Згідно із ч.6 ст.366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України. 
При візуальному огляді гр. України ОСОБА_3 заявила про наявність особистих речей та товару: передні фари, іноземного виробництва, згідно маркування до автомобіля марки «Mercedes-Benz», бувші у використанні в кількості 13 шт., які пред`явила до митного контролю. 
Згідно із ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами. 
Відповідно до пп.196.1.18 п.196.1 ст.196 Податкового Кодексу України не є об`єктом оподаткування операції з ввезення на митну територію України фізичними особами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні більше ніж 24 години та яка в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом 72 годин; ввезення на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 50 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні менше ніж 24 години або яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом 72 годин...».
Відповідно до ч.1 ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно комплексі , до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами. 
Згідно із ч.2 ст.374 МК України норма частини першої цієї статті застосовується у разі, якщо особа, яка ввозить товари на митну територію України, в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби. З метою забезпечення дотримання цієї умови посадові особи органів охорони державного кордону, які здійснюють паспортний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, безпосередньо в процесі здійснення такого контролю інформують посадових осіб митних органів про громадян, які в`їжджають в Україну частіше одного разу протягом однієї доби. У разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.
Відповідно до інформації, яка міститься в програмно інформаційному "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" гр. України Галецька Людмила прослідувала на виїзд з території України у транспортному засобі «Mercedes-Benz» державний номер НОМЕР_2 в якості пасажира 29.01.2024 року о 13 год. 23 хв., отже перебувала за межами України менше ніж 24 години. 
Під час здійснення митних формальностей встановлено, що загальна вартість вищевказаного товару становить 84000 грн., що перевищує дозволену норму. 
Відповідно до ст.370 МК України виявлений вищевказаний товар, не відноситься до переліку товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян. 
Так, зокрема гр. України ОСОБА_3 митний контроль пройшла та виявлені товари визнала своєю власністю. Громадянці ОСОБА_5 пропущено одну автомобільну фару, бувшу у використанні, (у пошкодженому вигляді) вартістю 50 євро. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 вчинила недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження, щодо ввезення на митну територію України. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України. 
Крім того, згідно висновку експерта від 22.02.2024 року №142000-3301-0099 загальна вартість вилучених протоколом про ПМП від 29.01.2024 №0077/40800/24 вищевказаних товарів становить 128531,64 гривень. 
З огляду на викладене, обставин, які б згідно ст. ст. 17, 247 КУпАП виключали адміністративну відповідальність громадянки ОСОБА_1 , або виключали провадження у справі про ПМП №0077/40800/24, не встановлено. 
Вчинення правопорушення гр. України ОСОБА_6 підтверджено протоколом про порушення митних правил №0077/40800/24 від 29.01.2024 року та іншими матеріалами справи. 
Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. 
Склад будь-якого правопорушення включає в себе: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивну сторону правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення. 
Диспозицією ч.2 ст.471 МК України є недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами. 
Об`єктом правопорушення згідно вказаної статті Митного кодексу України є встановлений чинним законодавством порядок переміщення товарів через митний кордон України. 
Об`єктивною стороною порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 Митного кодексу України, є недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами. Суб`єктом правопорушення є осудна особа, яка досягла 16-річного віку. Суб`єктивна сторона характеризується виною у формі умислу або необережності.
Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. 
Відповідно до ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. 
Нормами МК України регламентується порядок провадження у справах про порушення митних правил. Згідно із частиною другою статі 508 МК України до процесуальних дій, передбачених МК України віднесено експертизу. 
Відповідно до ч.1 ст.515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. 
Частиною другою ст.515 МК України передбачено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, Його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. 
Згідно з частиною першою ст.516 МК України визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта. 
Статтею 368 МК України закріплено порядок визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів, якою передбачено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, банківських виписках, електронних повідомленнях з інтернет-магазинів, інших документах, які містять відомості про вартість таких товарів (ч.1); Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості (ч.3); у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу шляхом прийняття письмового рішення за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (ч.4). 
Однак, завданнями експертного дослідження за висновком експерта №61420003301-0256 є з`ясування питання оцінки товарів, як доказів вчинення правопорушення та встановлення основи застосування санкції, передбаченої ч.2 ст.471 МК України, та проведене на підставі положень та норм передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 Ме1724 «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним»; Методичними рекомендаціями Міністерства Юстиції України «Оцінка конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави» КНДІСЕ; К., 2011; Методичними рекомендаціями 02.33-01.057-2024(03) «Товарознавча експертиза та оцінка непродовольчих товарів». Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, Київ: 2024. 
Враховуючи вищезазначені норми МК України, особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. 
Галецькою Л.С. чи уповноваженою нею особою, клопотання про проведення незалежної експертизи у справі про порушення митних правил 0077/40800/24 з від 29 січня 2024 року не заявлено, та не надано належних та допустимих доказів щодо вартості товару.
Разом тим, зважаючи на висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 09.04.2025 року, та надані додаткові документи у справі представником Галецької Л.С., 21.05.2025 року винесено постанову про призначення товарознавчої експертизи у вказаній справі. 
При цьому, слід зазначити, що до постанови про призначення товарознавчої експертизи додано додаткові документи у справі, а саме: клопотання та копію рахунку фактури рахунку фактури №003 від 27.01.2024 року, також серед інших перед експертом поставлено запитання: яка вартість представлених на дослідження предметів станом на 29.01.2024 року. 
Тобто, митним органом враховано висновки суду апеляційної інстанції в рішенні, яким повернуто справу про порушення митних правил №0077/40800/2025 на новий розгляд, що підтверджується матеріалами справи. 
Згідно висновку експерта від 30.05.2025 року №1420003301-0256 загальна вартість товару (станом на 29.01.2024): передні фари іноземного виробництва, згідно маркування до автомобіля «Mercedes-Benz», бувші у використанні в кількості 12 штук, становить 177804,78 гривень.
Під час проведення товарознавчої експертизи товарів з метою визначення їх вартості експерт СЛЕД Держмитслужби керувався нормами МК України, Положенням про СЛЕД Держмитслужби, Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440 в частині вимог щодо бази визначення вартості (оцінки майна), підходів та методів, що використовуються при оцінці майна, в тому числі вилученого у справах про порушення митних правил та іншими нормативно правовими актами. 
Одним із обов`язкових етапів проведення оцінки майна, що передбачений положеннями Національного стандарту №, є його ідентифікація. Тому, експерти СЛЕД Держмитслужби визначають вартість предметів правопорушення лише після їх огляду та здійснення необхідних досліджень для ідентифікації товарів шляхом встановлення основних споживчих характеристик (зовнішній вигляд та конструктивні особливості, призначення, наявність дефектів чи ознак використання тощо). 
З огляду на викладене, та обставини вчинення громадянкою України ОСОБА_1 дій направлених на недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, за результатами огляду правових норм, обставин, які б згідно ст.ст. 17, 247 КУпАП виключали адміністративну відповідальність громадянки України ОСОБА_1 , або виключали провадження у справі про ПМП №0077/40800/24, не встановлено. 
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову відмовити. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Чернівецької митниці задовольнити повністю.
Рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 23 грудня 2025 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Курко О. П.