Справа № 485/933/26
Провадження №2-а/485/6/26

РІШЕННЯ
іменем України

04 червня 2026 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді Бодрової О.П.,
за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,
представника позивача Бусахіна О.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє Бусахін Олександр Сергійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа – Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
установив:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
22 травня 2026 року ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа – Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якому просить скасувати постанову №192 від 16.12.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 34000 грн, справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути з відповідача понесені судові витрати. 
В обґрунтування вимог посилався на те, що 07.05.2026 позивач дізнався про арешт його рахунку. Отримавши 13.05.2026 відповідь з Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України стало відомо, що постановою №192 від 16.12.2024 на позивача накладено штраф у розмірі 34000 грн за ч.3 ст.210 -1 КУпАП, а саме за те, що 12.12.2024 о 11:30 до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції був доставлений ОСОБА_1 , для уточнення військово-облікових даних, при звірці військово-облікових даних встановлено, що останній не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024 о 9:00, будучи оповіщеним згідно абз.3 п.п.2. п.41 Постанови КМУ від 16.05.2024 №560 про «Порядок проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період», викликався за повісткою №947487 засобами поштового зв`язку (вкладення до рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта» №0610202680081 від 01.11.2024), для уточнення даних, чим порушив абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Оскаржувану постанову позивач не отримував, про її існування дізнався 13.05.2026. Зазначає, що ОСОБА_1 19.08.2024 взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 . 19.08.2024 медичною комісією позивач визнаний придатний. Отже, станом на день направлення повістки, а саме 01.11.2024 ОСОБА_1 перебував на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов медичний огляд, а тому направлення повістки було безпідставне. Повістку позивач не отримував. 
Вважає постанову неправомірною та необґрунтованою, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за факт неявки до РТЦК по повістці. Відповідно до пп.2 п.41 Порядку №560 (у редакції чинній на момент направлення повістки), належним підтвердженням оповіщення є зокрема – день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Постанова складена з дотриманням вимог статей 256, 278, 283 КУпАП. Вважає,що постанова є правомірною та підстави для її скасування відсутні. 
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області свою ухвалою від 22 травня 2026 року, визнала поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновила позивачу строк звернення до суду, відкрила провадження у справі та призначила судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.
Позиції учасників справи у судовому засіданні
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав наведених у позові. Не наполягали на стягнені судових витрат. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У відзиві просили суд справу розглянути у відсутності їх представника.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.
Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд зважає на таке.
Суд встановив, що ОСОБА_1 повісткою №947487 було зобов`язано з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 13.11.2024 о 9:00 для уточнення даних /зв.а.с.31/.
12.12.2024 уповноваженою особою РТЦК щодо ОСОБА_1 було складено протокол №192 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 12.12.2024 об 11:30 до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції був доставлений ОСОБА_1 , для уточнення військово-облікових даних, при звірці військово-облікових даних встановлено, що останній не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024 о 9:00, будучи оповіщеним згідно абз.3 п.п.2. п.41 Постанови КМУ від 16.05.2024 №560 про «Порядок проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період», викликався за повісткою №947487 засобами поштового зв`язку (вкладення до рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта» №0610202680081 від 01.11.2024), для уточнення даних, чим порушив абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період воєнного стану та вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП /а.с.30/.
Постановою від 16 грудня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та на нього накладено штраф у сумі 17000 грн.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про борону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації. Таким чином, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.
Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Приписами п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Як було зазначено вище, відправником повістки є РТЦК, а отримувачем позивач. Повістка повернута відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»/а.с.33/. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого КМУ від 16 травня 2024 року №560:
«Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».
Змінами, внесеними Постановою уряду від 08 жовтня 2024 року №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.
У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».
Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.
Докази повідомлення позивача за номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК, Вручити особисто» в матеріалах справи відсутні.
З приводу цього суд зазначає, що це є суттєвим порушенням порядку надсилання та вручення поштової кореспонденції в даній категорії відправлень, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.
Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення позивач викликався до РТЦК ( АДРЕСА_1 ) на 13.11.2024 на 09:00 для уточнення даних.
Разом з тим, відповідно до наданого позивачем тимчасового посвідчення, останнього взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 19.08.2024 /а.с.14/. 
Згідно довідки від 26.02.2020, виданої виконавчим комітетом Снігурівської міської ради місце проживання та реєстрації позивача з 08 листопада 2011 року – АДРЕСА_2 .
При цьому, дані щодо зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, зазначені РТЦК в оскарженій постанові.
В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідачу відомо його місце проживання, проте повістку про виклик на 13.11.2024 він не отримував.
Таким чином, відповідачем не наведено суду які ж саме дані мали б бути уточнені 13.11.2024 на відміну від тих, які у РТЦК мались в наявності, з урахуванням того, що останнього взято на облік 19.08.2024.
Крім цього, відповідно до примітки ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.
Як вже було встановлено вище, позивач викликався з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік відповідач мав військово-облікові дані на позивача, а можливість отримання таких даних виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАП, що відповідає примітці ст.210 КУпАП.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Оцінюючи оскаржене рішення на відповідність вимогам ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач прийшов передчасного висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, ним не враховано об`єктивні обставин по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки та неможливість отримання або уточнення даних самостійно РТЦК (досягнення мети виклику без особи, або неможливість досягнення за відсутності особи).
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до РТЦК .
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
Отже, суд вважає, що постанова відповідача у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа - закриттю.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На прохання позивача та його представника суд не стягує з відповідача понесені судові витрати. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 210-1, 251, 268, 283, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 80, 90, 134, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє Бусахін Олександр Сергійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа – Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову №192 від 16.12.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 04 червня 2026 року.

Суддя     О.П.Бодрова