Справа № 523/27034/25
Провадження №2/523/2340/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді Бокова О.М.,
за участю секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 7 у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галайчук Ганна Сергіївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоксводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом в інтересах ОСОБА_2 до ТОВ «Інфоксводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії
В обґрунтування позову зазначила, що 17.03.2025 року ТОВ «Компані Фінанс» стало власником квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації стало свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) серія та номер:174 виданий:17.03.2025 року. До реєстрації право власності житлово-комунальними послугами користувалась колишній власник ОСОБА_3 .
20 березня 2024 року Суворовським районним судом м.Одеси були видано судовий наказ № 523/4115/24 згідно якого суд наказав: стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суму боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 5291,40 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн.
Також, 25 лютого 2021 року Суворовським районним судом м. Одеси були видано судовий наказ № 523/2268/21 згідно якого суд наказав: стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованість у розмірі 1377,15 грн. за оплату житлово-комунальних послуг та 227 грн. судового збору.
Крім цього, 06 серпня 2020 року Суворовським районним судом м. Одеси були видано судовий наказ № 523/11138/20 згідно якого суд наказав: стягнути з ОСОБА_3 , на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суму боргу в розмірі 10 313,31 грн. та сплачений судовий збір у розмірі - 210,20 грн.
Також, 17 лютого 2022 року Суворовським районним судом м. Одеси були видано судовий наказ № 523/1172/22 згідно якого суд наказав: стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованість по оплаті послуг з водопостачання в розмірі 871,73 грн. та судовий збір в розмірі 248,10 грн.
Тобто згідно вищевказаного вбачається що колишній власник стабільно не сплачував комунальні послуги.
04.06.2025 року під час моніторингу особового рахунку № НОМЕР_1 щодо водопостачання позивач виявив, що на особовому рахунку квартири обліковується заборгованість у розмірі 20 774,73 грн. ТОВ «Компані Фінанс» звернулося до ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» з метою відкриття нового особового рахунку на ім`я орендаря ОСОБА_1 . Однак під час відкриття нового особового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я позивача, відповідач безпідставно переніс заборгованість попереднього власника та додатково відніс на рахунок позивача використання води в обсязі 276 куб.м. З відповіді, наданої відповідачем, вбачається, що у період із 17.03.2025 по 30.06.2025 нібито було використано 276 куб.м. води. Така інформація є необґрунтованою та суперечить здоровому глузду, адже за цей час позивач фізично міг використати не більше 30,44 куб.м. На думку представника позивача, нарахування обсягів водоспоживання, що у декілька разів перевищують встановлені норми, а також перенесення боргу попереднього власника на новий рахунок позивача є протиправними діями відповідача та грубим порушенням прав споживача.
Представник позивача зазначила, що станом на 01.03.2013 року на особовому рахунку було зафіксовано 2149 куб.м. використаної води, тоді як станом на 01.07.2025 року - 2425 куб.м. Тобто, за період з 01.03.2013 по 01.07.2025 року (понад 12 років) було нараховано 276 куб.м. спожитої води. Водночас починаючи із 17.03.2025 року ОСОБА_1 не проживав у зазначеній квартирі та не користувався послугами водопостачання, оскільки в цей період квартира мала статус нежилої і перебувала у стані, що вимагав капітального ремонту. Таким чином, нарахування 276 куб.м. водоспоживання припадає на період з 01.03.2013 року по 17.03.2025 року, тобто на час, коли ОСОБА_1 не був користувачем послуг. Відтак, покладення зазначеного обсягу споживання на його особовий рахунок є безпідставним і протиправним.
На підставі викладеного та у зв`язку з тим, що у позивача відсутні будь-які правові підстави та бажання сплачувати заборгованості в період коли позивач власником квартири не був і житлово-комунальними послугами не користувався, представник позивача просить суд зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_2 безпідставно нараховано надлишкове споживання у розмірі 276 куб.м. та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.
22.12.2025 року Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси відкрито провадження у вищенаведеній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 23.03.2026 року підготовче провадження у вищезазначеній справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява Галайчук Г.С. , згідно якої вона просила розглядати справу без їх з позивачем участі, заявлені вимоги просила задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява ОСОБА_5 , згідно якої вона просила розглядати справу без участі представника відповідача, у задоволенні позову просила відмовити.
23.01.2026 року представник відповідача надала відзив на позов, згідно якого вказала, що ТОВ «Інфокс» не погоджується зі змістом заявлених до нього позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
З 17.03.2025 р. на підставі заяви від 05.06.2025 р. ТОВ «Компані Фінанс» та наданих документів відкрито новий особовий рахунок № НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 . на ОСОБА_1 01.07.2025 р. на особовий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 внесені контрольні показники вузла розподільного обліку ЛК -15 №812628 Q=02425м3. Таким чином, показники приладу обліку 2149-2425 це обсяг споживання за період з 17.03.2025 р. по 30.06.2025 р. Об`єм використаної води 276 м3. Нарахування проведені відповідно до чинних тарифів, визначених законодавством та розміщених на офіційному сайті ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал». Борг попереднього власника не включено.
За період з 01.07.2025 р. по 31.11.25 р. ОСОБА_1 на особовий рахунок № НОМЕР_2 за допомогою Чат-боту надавалися показники вузла розподільного обліку з обсягом споживання Q 0 м3. 
З викладеного вбачається, що нарахування по особовому рахунку проводилися відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням відомостей, наявних в розпорядженні філії «Інфоксводоканал».
Представник відповідача вернула увагу суду, що на ОСОБА_1 відкрито новий
особовий рахунок, який зазначено в рахунку на оплату по особовому рахунку НОМЕР_3 . Зазначений в позовній заяві рахунок НОМЕР_1 до ОСОБА_1 відношення не має. При цьому, у позивача не має доступу до показань приладу обліку за попередній період.
Після надання до філії «Інфоксводоканал» документів про нового власника об`єкту нерухомого майна, особовий рахунок, оформлений на попереднього власника було закрито, заборгованість по нього збереглася на попередньому власнику. До нового власника об`єкту нерухомого майна старий борг відношення не має.
Представник відповідача вказала, що враховуючи, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» жодним чином не порушувала прав позивача, відсутні підстави для задоволення вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу. У матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, які спростовуються позовні вимоги позивача, тому ОСОБА_5 просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
29.01.2026 року представник позивача надала відповідь на відзив, згідно якого вказала, що відповідач не довів наявності поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали подання відзиву у встановлений строк, у зв`язку з чим підстави для його поновлення відсутні.
Щодо доводів, викладених у відзиві відповідача, зазначила, що 01.07.2025 року позивачем було підписано заяву-приєднання № 4015368/20250701/С8 до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 2 зазначеної заяви-приєднання передбачено, що приміщення споживача обладнане вузлом розподільного обліку централізованого водопостачання. Характеристики засобу вимірювальної техніки: заводський номер 812628 ЛК-15; показання на дату укладення договору - 2149. Таким чином, станом на 01.07.2025 року показання засобу обліку на дату укладення договору становили 2149. Водночас 01.07.2025 року на особовий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 були внесені контрольні показники вузла розподільного обліку ЛК-15 № 812628 у розмірі Q = 2425 куб.м. Отже, різниця між показниками 2149 та 2425, а саме 276 куб.м. була віднесена відповідачем до обсягу споживання за період з 17.03.2025 року по 30.06.2025 року. Однак у зазначений період позивач об`єктивно не міг користуватися послугами централізованого водопостачання, оскільки лише 01.07.2025 року ним було підписано заяву-приєднання до відповідного договору. Також, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів фактичного споживання позивачем води у заявленому обсязі. На підставі вище вказаного, просила позовні вимоги задовільнити.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін та всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно довідки на особовий рахунок на водопостачання та водовідведення, за адресою: АДРЕСА_1 значиться особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , маш код НОМЕР_3 .
Заявою-приєднанням №4015368/20250701/С8 до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення 01.07.2025 року ОСОБА_1 приєднався до договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» за адресою приміщення споживача: АДРЕСА_1 .
Згідно пункту 2 вказаної заяви-приєднання зазначено, що приміщення споживача обладнане вузлом розподільного обліку централізованого водопостачання, тип засобу вимірювальної техніки - заводський номер 812628ЛК-15; показання засобу вимірювальної техніки на дату укладання договору - 2149. Своїм підписом на вказаній заяві позивач підтвердив показники лічильника 2149 станом на 01.07.2025 року.
На фото лічильника, яке долучено до позовної заяви, зображено показники 2425 куб.м.
Як вбачається з копії рахунку на оплату послуг по особовому рахунку: НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 станом на 01.12.2025 року значиться 2425 куб.м.
Таким чином, з наданих суду документів вбачається, що в період з 01.07.2025 року по 01.12.2025 року за особовим рахунком № НОМЕР_3 нараховано 276 куб.м.
Даних про те, що відповідач переніс на рахунок позивача використання води попереднім власником в обсязі 276 куб.м. матеріалами справи не доведено, а судом не встановлено.
Так само, суду не надано доказів того, що позивач був споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» за адресою приміщення споживача: АДРЕСА_1 за період часу з 17.03.2025 по 30.06.2025 року і показники приладу обліку 2149-2425 стосуються саме цього періоду.
Відповідачем також не надано належних та допустимих доказів фактичного споживання позивачем води у заявленому обсязі.
Разом з тим, суд не вважає слушним посилання позивача на те, що розрахунок відповідача суперечить максимальній щомісячній нормі водоспоживання, встановленій рішенням Одеської міської ради в розмірі 7,61 куб.м., оскільки за адресою позивача облік водопостачання здійснюється за лічильником за фактично використані ресурси.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Як визначено статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначив предмет та підстави позову саме як зобов`язання відповідача виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_2 безпідставно нараховано надлишкове споживання у розмірі 276 куб.м., тож суд приймає рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. 
Підсумовуючи вищевикладене, даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що по особовому рахунку № НОМЕР_2 відповідач безпідставно нарахував надлишкове споживання у розмірі 276 куб.м., чим порушив відповідні права ОСОБА_1 , що дає підстави для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові на позивача.
Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати на його користь не відшкодовуються.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Галайчук Ганна Сергіївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоксводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст судового рішення складений 13.04.2026 року.

Суддя          О.М.Боков