ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 червня 2026 року справа №200/8993/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Пивовар І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/8993/25 (головуючий І інстанції Черникова А.О.) за позовом Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Єфімік Олена Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – відповідач), в якому просить: 
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 262940024103 від 11.11.2025; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 10.12.2021 року позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувати до загального трудового стажу періоди навчання з 01.09.1986 року по 21.06.1993 року; та періоди роботи з 25.06.1990 року по 29.07.1990 року, з 22.06.1993 року по 23.12.1999 року, з 24.12.1999 року по 31.12.1999 року, зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ періоди роботи: з 01.09.1986 року по 21.06.1993 року, з 07.07.1987 року по 30.07.1989 року, з 25.06.1990 року по 29.07.1990 року, з 22.06.1993 року по 23.12.1999 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 262940024103 від 11.11.2025 року про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 4 листопада 2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувати до загального трудового стажу періоди: навчання з 01.09.1986 року по 21.06.1993 року, з 24.12.1999 року по 31.12.1999 року; до пільгового стажу роботи за списком № 1 періоди роботи з 01.09.1986 року по 21.06.1993 року, з 25.06.1990 року по 29.07.1990 року, з 22.06.1993 року по 23.12.1999 року та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;
- в задоволенні решти вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального та процесуального права.
Апелянт вважає, що Головним управлінням прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на відсутність необхідного страхового стажу та пенсійного віку.
Також, апелянт зазначає, що не підлягає зарахуванню спірний період до страхового та пільгового стажу позивача, враховуючи підстави, зазначені в рішенні відповідача про відмову в призначенні пенсії.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
4 листопада 2025 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком. 
За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії від 04 листопада 2025 року розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Винницькій області та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 262940024103 від 11.11.2025 року
В рішенні відповідач зазначив наступне. 
Вік заявника 56 років. Не працює, підприємець.
Страховий стаж заявника становить 24 роки 9 місяців 20 днів. 
За наданими документами до загального страхового стажу не зараховано:
- період навчання згідно диплома НОМЕР_1 від 21.06.1993 року, оскільки в дипломі зазначено прізвище “ ОСОБА_2 ” українською мовою, що не відповідає паспортним даним заявника, а також відсутня дата початку навчання; 
- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 25.06.1990 року, оскільки перший запис роботи з “ 25.06.1990” та дата заповнення трудової книжки не відповідають самому бланку трудової книжки з Гербом України. 
Додатково повідомлено, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 25.06.1990 року вбачається робота з 25.06.1990 року по 29.07.1990 року та з 22.06.1993 року по 23.12.1999 року в ДВАТ “шахта ім. В.М. Бажанова” на посаді підземного гірничого робітника та гірничим робітником очисного вибою. 
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки після досягнення 50 років і за наявності стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Для зарахування вищевказаного періоду роботи до пільгового стажу необхідно надати уточнюючу довідку за формою згідно додатку № 6 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Додаток № 5) із зазначенням повної посади заявника та характеру виконуваної роботи та накази про результати атестації робочих місць за умовами праці.
Відмовлено в призначенні пенсії за віком за нормами частини 1 статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку та відсутністю необхідного страхового стажу.
За формою РС-право вбачається зарахування відповідачем до страхового стажу позивача наступним періодів:
- з 07.07.1987 року по 30.07.1989 року - військова служба строкова - 2 роки 0 місяців 24 дні; 
- з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року - 4 роки 0 місяців 0 днів; 
- з 01.01.2004 року по 31.03.2006 року - 2 роки 3 місяці 0 днів; 
- з 01.04.2006 року по 31.12.2013 року 7 років 9 місяців 0 днів; 
- з 01.01.2014 року по 31.07.2014 року - 0 років 7 місяців 0 днів; 
- з 01.01.2015 року по 30.09.2015 року - 0 років 8 місяців 26 днів; 
- з 01.11.2015 року по 30.11.2015 року - 0 років 1 місяць 0 днів; 
- з 01.03.2017 року по 29.02.2020 року - 3 роки 0 місяців 0 днів; 
- з 01.03.2020 року по 31.05.2020 року - ФОП (карантин 01.03- 31.05.2020), ЗУ № 533-IX- 0 років 3 місяці 0 днів; 
- з 01.06.2020 року по 31.03.2022 року - 1 рік 10 місяців 0 днів; 
- з 01.10.2022 року по 31.12.2024 року - 2 роки 3 місяці 0 днів; 
Страховий стаж з урахуванням перетину періодів всього: 24 роки 9 місяців 20 днів. 
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV(далі - Закон №1058-IV).
За ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV).
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності необхідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повніш рік такої роботи.
Наведені правила є основною для вирішення питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах.
Статтею 62 Закону № 1788 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Поряд з цим, суд вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Натомість уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників подаються лише за умови, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.
Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, код підстави ЗП3014А1 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202. 
В трудовій книжці позивача наявні наступні записи:
- служба в Радянській армії з 07 липня 1987 року по 09 червня 1989 року (запис №1); 
- навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1986 року по 21 червня 1993 року (диплом НОМЕР_1 ) (запис №2); 
- з 25 червня 1990 року по 29 липня 1990 року працював гірником підземним третього розряду з повним робочим днем у шахті на дільниці видобутку вугілля ДХК “Макіїввугілля” ш-та ім. В.М. Бажанова (записи №№3,4); 
- з 22 червня 1993 року по 23 грудня 1999 року працював гірником підземним очисного забою з повним робочим днем у шахті четвертого розряду на дільниці видобутку вугілля ДХК “Макіїввугілля” ДВАТ “шахта ім. В.М. Бажанова” (записи №№ 5,6); 
- з 24 грудня 1999 року по 30 листопада 2015 року працював на посаді директора ПП “Інтерформ” (записи №№7,8).
Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить необхідні відомості щодо зайнятості позивача у вказані періоди повний робочий день на посадах, віднесених до списку № 1.
Щодо іншої умови зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 1 - документального підтвердження проведення атестації робочих місць, на яких працював позивач, суд враховує наступне.
Відповідно до п. 3 Порядку № 383 до 21 серпня 1992 року проведення атестації робочих місць не вимагалось.
Тобто, періоди роботи позивача: з 25 червня 1990 року по 21 серпня 1992 року - мають бути зараховані до пільгового стажу позивача (за списком № 1) без надання уточнюючих довідок.
Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці. 
Оскільки судом встановлено, що трудова книжка позивача містить всі записи про роботу на посаді, яка віднесена до Списку № 1, відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи на шахті ім. В.М. Бажанова з 25 червня 1990 року по 29 липня 1990 року, з 22 червня 1993 року по 23 грудня 1999 року. 
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в/п Шахта ім.В.М. Бажанова ДП “Макіїввугілля” знаходиться на непідконтрольній українській владі території України (у м. Макіївка Донецької області).
З огляду на наведене, посилання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області на ненадання довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи, які передбачені п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 та які на території, що підконтрольна українській владі, суперечить приписам чинного законодавства.
Крім того, період роботи з 24 грудня 1999 року по 30 листопада 2015 року ПП “Інтерформ” підлягає зарахуванню до загального стажу, оскільки спірний період роботи в повній мірі відображений у трудовій книжці позивача.
Щодо зарахування до пільгового та страхового стажу позивача періодів 01.09.1986 року по 21.06.1993 року навчання в Донецькому політехнічному інституті, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом “д” частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР “Про професійно-технічну освіту”).
Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.
За статтею 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Системний аналіз зазначених правових норм свідчить, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є строк перерви між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу який не повинен перевищувати трьох місяців та зарахування на роботу за здобутою спеціальністю після закінчення навчання.
Як вбачається з трудової книжки (запис №2), позивач у період з 01 вересня 1986 року по 21 червня 1993 року навчався в Донецькому політехнічному інституті згідно Диплому КЛ № 016633, що відповідає інформації з копії диплому НОМЕР_1 , який видано 21 червня 1993 року в якому зазначено, що позивач закінчив Донецький політехнічний інститут за спеціальністю підземна розробка родовищ корисних копалин і присвоєно кваліфікацію гірничого інженера та з 22 червня 1993 року був прийнятий гірником підземним на шахті імені В.М.Бажанова ДВАТ “Макіїввугілля”.
Щодо посилання відповідача про обставину, що в дипломі зазначено прізвище “ ОСОБА_2 ” українською мовою, що не відповідає паспортним даним позивача “ ОСОБА_3 ”, суд становиться критично, оскільки встановлена невідповідність не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу, оскільки заповнювався відповідальними працівниками навчального закладу, що не залежало від волі та дій позивача, а тому допущені помилки при заповненні диплому, зокрема не правильне зазначення прізвища позивача не можуть обмежувати його права на соціальний захист.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а висловив правову позицію, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.
Отже, відповідач протиправно не зарахував до пільгового та страхового стажу позивача період навчання у Донецькому політехнічному інституті період з 01 вересня 1986 року по 21 червня 1993 року.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 262940024103 від 11.11.2025 року про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 4 листопада 2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувати до загального трудового стажу періоди: навчання з 01.09.1986 року по 21.06.1993 року, з 24.12.1999 року по 31.12.1999 року; до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 01.09.1986 року по 21.06.1993 року, з 25.06.1990 року по 29.07.1990 року, з 22.06.1993 року по 23.12.1999 року та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/8993/25 за позовом Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 17 червня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.В. Пивовар