Справа №755/20039/25 Суддя в суді першої інст. - Сазонова М.Г.
Провадження № 33/824/1834/2026  Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 лютого 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчиненоза таких обставин. 
Так, водій ОСОБА_1 о 03 годині 00 хвилин 28 вересня 2025 року в м. Києві по проспекту Миру, 4, керував транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеофіксації (бодікамера) працівників патрульної поліції. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Зазначає, що відповідно до відеозапису будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні. Крім того, останній не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонованого працівниками поліції. Водночас працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 належним чином наслідки відмови від проходження такого огляду, а також не повідомили, за якою саме статтею відносно нього буде складено протокол. У зв`язку з цим вважає, що працівники поліції неправомірно склали протокол відносно ОСОБА_1  за ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явились, просили здійснювати розгляд без їх участі. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені захисником, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467239 від 28.09.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2025 року; відеозаписом з боді-камери працівника поліції. 
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.
Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов'язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Апеляційний суд вважає, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 беззастережно мав виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки таке прямо передбачено п. 2.5 ПДРУкраїни та абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».
Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення п. 2.5 ПДР України. 
Доводи захисника про те, що працівники поліції неправомірно склали протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння у нього були відсутні, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, спростовуються наявними доказами в матеріалах справи.  
Згідно дослідженому відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що у нічний час доби, коли розпочалась комендантська година, працівниками поліції зупинено транспортний засіб марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Працівник поліції попросив водія пред`явити документи, які посвідчують особу та реєстраційний талон на транспортний засіб. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим водієві неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 ігнорував проходження даного огляду, та працівником поліції повідомлено останнього про те, що у такому разі відносно нього буде складено адміністративний протокол за порушення п. 2.5 ПДР України у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Проте, в закладні охорони здоров`я ОСОБА_1 почав ігнорувати неодноразову вимогу лікаря-нарколога пройти огляд на стан сп`яніння. Лікар-нарколог зазначив та зафіксував відмову ОСОБА_1 від проходження даного огляду. Після чого, працівником поліції було складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 . Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, його права та обов`язки роз`яснені, що підтверджується власноручним підписом. Водночас будь-яких зауважень чи заперечень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не заявляв. 
Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №467239 від 28.09.2025, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Зокрема, у протоколі зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, роз`яснено водію його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, засвідчено підпис ОСОБА_1 (зі змістом ознайомлений, копію отримав) та підпис працівника поліції. Будь-яких порушень у діях працівників поліції апеляційним судом не встановлено, оскільки вони діяли відповідно до вимог чинного законодавства. 
Крім того, матеріали справи містять копію направлення до КНП «КМНКЛ» Соціотерапія на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.  
Аналізуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду. 
Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. 
Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига