Окнянський районний суд Одеської області
  	Справа № 506/531/26	

Провадження № 3/506/251/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2026 року суддя Окнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності,
за ст.130 ч.2 КУпАП,- 
В С Т А Н О В И В:
08.06.2026 року о 18 год. 15 хв. у с. Малаївці Подільського району Одеської області по вулиці Миру, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував електромопедом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». За результатами тесту №437 вміст алкоголю склав 2.21 проміле і, таким чином, ОСОБА_1 , порушено вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП. 
Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено під час складання протоколу, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у відповідному розділі протоколу /а.с.1/
Для належного сповіщення ОСОБА_1 судом направлялися судові повістки за вказаною в протоколі адресою місця проживання, однак судові повістки повернулися до суду з довідкою АТ «Укрпошта» з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.17/
Окрім того, інформація щодо дати та часу розгляду справ міститься у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Окнянського районного суду Одеської області в розділі «Розклад засідань» та офіційному веб-сайті «Судова влада України» у розділі «Стан розгляду справ». 
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року зазначив, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
У разі неприбуття особи, яку викликає суд, суд має право вирішити матеріали за наявними доказами і неявка у судове засідання такої особи за умови, що таку особу належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 
З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Крім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.) 
Таким чином, ОСОБА_1 було відомо про розгляд Окнянським районним судом Одеської області відносно нього справи про адміністративне правопорушення, а судом були здійснені всі можливі заходи для належного сповіщення ОСОБА_1 про необхідність прибуття до суду для розгляду справи, однак останній розглядом справи не цікавився, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, то суд вважає причину його неявки неповажною. Тому справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП. 
Дослідивши матеріали справи:
- протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №687572 від 08.06.2026 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, посвідчення водія не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування т/з – не отримував /а.с.1/;
- результати тестування ОСОБА_1 на алкоголь, яке проводилось 08.06.2026 року за допомогою «Драгер» алкотест 6820, прилад «ARLJ-0442», результат тесту № 437– 2,21 ‰ проміле /а.с.2/;
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з відміткою про проходження огляду, згідно з якою вміст алкоголю склав 2,21 ‰ проміле /а.с.3/; 
- довідку інспектора СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Савчак О. про те, що згідно перевірки по ІПНП «ЦУНАМІ», ІПС «Адмінпрактика», ІПНП «Адмінпрактика» ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за статтями 173-2, 183, 130 КУпАП. Крім того, відповідно до перевірки по ІПНП «Водійське посвідчення», ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував /а.с.4/;
- витяг з бази «Армор» «Пошук посвідчення водія ГСЦ» згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія /а.с.5/; 
- копія постанови Окнянського районного суду Одеської області від 28.05.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що склало 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік/а.с.6-8/;
- копія постанови Окнянського районного суду Одеської області від 27.05.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що склало 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік/а.с.9-11/;
-копію постанови Окнянського районного суду Одеської області від 28.05.2026 року, про виправлення описки, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - 28.05.2026 року, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що склало 17000 грн, БЕЗ позбавленням права керування транспортними засобами /а.с.12-13/;
- диск з відеозаписом, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом та факт здійснення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» за його згодою, за результатами якого вміст алкоголю склав – 2,21 ‰, заперечень щодо результату огляду на стан сп`яніння, встановленим на місці огляду, не заявляв /а.с.14/; 
На підставі вищевикладеного приходжу до висновку, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та повторно протягом року керував ним у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, і, враховуючи обставини справи та особу правопорушника, вважаю, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.2 ст.130 КУпАП. 
При цьому, відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Окнянського районного суду Одеської області від 28.05.2026 року, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та станом на день постановлення даної постанови ОСОБА_1 не відбуто стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком 10 місяців і 24 дня, яке слід приєднати до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення.
Тому, враховуючи обставини справи та особу правопорушника, вважаю, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 роки 10 місяців 24 дні, передбаченого санкцією ч.2 ст.130 КУпАП.
Що стосується додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, то ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачає, що у разі скоєння особою вищезазначеного правопорушення, можливо накласти стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, але відповідно до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на електромопед «CROSSER» без д.н.з , яким керував останній. Так як відсутнє документальне підтвердження належності зазначеного транспортного засобу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, підстав для застосування оплатного вилучення вказаного транспортного засобу немає.
Крім того, відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /РНОКПП НОМЕР_1 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 /тридцять чотири тисячі/ грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу..
Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Окнянського районного суду Одеської області від 28 травня 2026 року, і остаточно накласти адміністративне стягнення у виді у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 /тридцять чотири тисячі/ грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 роки 10 місяців 24 дня, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнення штрафу проводити на р/р UA848999980313080149000015001, Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код ЄДРПОУ отримувача – 37607526, призначення платежу: 21081300, ЕПР1 №687572, ОСОБА_1 . 
Стягнути з ОСОБА_1 , /РНОКПП НОМЕР_1 / судовий збір в сумі 665,60 грн. в доход держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 68000 грн.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Суддя 	Чеботаренко О. Л.