РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/20320/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Головного управління ДПС у Рівненській області 	
до	фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 	
 	про стягнення податкового боргу, 	
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Рівненській області (далі – позивач) звернулося з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 12000,00грн.
Ухвалою суду від 12.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Цю ухвалу надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, за його місцезнаходженням, яке зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 .
Поштове відправлення №R068028151512 із ухвалою суду від 12.11.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду повернулося за зворотною адресою до суду. Причина повернення - "за закінченням терміну зберігання".
За приписами ч.4 ст.124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, здійснюється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Відповідно до п.4 ч.6 ст.251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Згідно із пунктами 81, 82, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270), рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою "Судова повістка", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
У разі неможливості вручення одержувачу поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.
За приписами п.102 Правил №270, після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.
Таким чином, у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї і неможливістю вручити їм поштове відправлення протягом встановленого строку зберігання, воно повертається з відміткою – "За закінченням терміну зберігання" (крім виключень, визначених Правилами №270).
Згідно із ч.11 ст.126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Отже, ухвала від 12.11.2025 вважається врученою відповідачу належним чином.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав.
Враховуючи вимоги ч.6 ст.162 КАС України, суд вирішив справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
За даними обліку позивача станом за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість на загальну суму 12000,00грн, а саме: з єдиного податку з фізичних осіб (18050400) в сумі 8000,00грн, яка виникла на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №40034467 від 12.05.2025; з військового збору, що підлягає сплаті фізичними особами – підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (11011700) в сумі 4000,00грн.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: розрахунком виникнення податкового боргу, заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, податковою вимогою форми "Ф" від 30.07.2025 №0006119-1301-1700, витягами з інтегрованої картки платника податків, детальним розрахунком суми податкового боргу.
Зазначену податкову вимогу надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві за його місцезнаходженням, яке зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Доказів оскарження вказаної вимоги у встановленому законом порядку відповідачем суду не надано.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Стаття 67 Конституції України передбачає, що обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України).
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України).
Відповідно до вимог пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).
Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Матеріалами справи підтверджено, що для відповідача було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 30.07.2025 №0006119-1301-1700.
Зазначену податкову вимогу надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві за його місцезнаходженням, яке зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 .
Поштове відправлення №0601175932023 із зазначеною вимогою повернулося за зворотною адресою до податкового органу. Причина повернення - "за закінченням терміну зберігання".
За правилами пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України).
З урахуванням строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (абз.1 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України).
Як вже було встановлено судом, податкова вимога на підставі якої виник податковий борг, у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалася, тому загальна сума податкового боргу є узгодженою і підлягає сплаті.
Пунктами 41.1, 41.4 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Згідно з п.19-1.45 ст.19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.
У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, і підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Стягнути із фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг на загальну суму 12 000,00грн, в т.ч.:
- 8000,00грн - єдиний податок з фізичних осіб (18050400);
- 4000,00грн - військовий збір, що підлягає сплаті фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (11011700).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ідентифікаційний код юридичної особи 44070166) 
Відповідач - Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 

Рішення складено 01 липня 2026 року 

Суддя       О.М. Дудар