Справа № 175/4223/26
Провадження № 3/175/1748/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року  с-ще Слобожанське
Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., за участю захисника Бутенка Д.В., розглянувши в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , - 
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу 28.01.2026 о 12:11 год. у м. Краматорську на перехресті вул. Дружби та вул. Василя Стуса водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «BMW» 523і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по мокрому асфальтному покриттю вул. Василя Стуса з боку від вул. Маяковського (В.Чорновола) в напрямку до вул. Марата та на перехресті з вул. Дружби здійснила проїзд перехрестя вулиць на заборонений червоний сигнал світлофора, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» L200, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Дружби з боку від вул. Академічної в напрямку до вул. Героїв України на дозволений зелений сигнал світлофора, чим порушила вимоги п.п.8.7.3 «е» ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
В судовому засіданні захисник – адвокат Бутенко Д.В. просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та визнати ОСОБА_1 невинуватою. На обґрунтування своєї позиції пояснив, що водій ОСОБА_1 розпочала рух через перехрестя на зелений сигнал світлофора та проїхала згідно схеми місця ДТП 7,4м, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_3 на червоний сигнал світлофора виїхав на великій швидкості на перехрестя та врізався в її автомобіль. Працівники поліції, які прибули на місце ДТП не змогли встановити хто з водіїв їхав на зелений, а хто на червоний сигнал світлофору, тому протоколи за ст.124 КУпАП склали відносно обох водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зазначили обом порушення п.п.8.7.3 «е» ПДР, що об`єктивно є неможливим. Він 24.02.2026 звернувся до КП «Міськсвітло» м. Краматорська та отримав відповідь, згідно якої 28.01.2026 збоїв або відмов роботи світлофорного об`єкта на перехресті вул. Дружби та вул. В. Стуса м. Краматорськ не зафіксовано. Крім того, ним у зв`язку із наданням правової допомоги ОСОБА_1 в порядку ст.20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» отримано пояснення свідка ДТП ОСОБА_4 , якими підтверджується, що автомобіль «Mitsubishi» L200 виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та не застосовуючи гальмування скоїв зіткнення з автомобілем «BMW» 523і, який виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора. 
Заслухавши захисника Бутенка Д.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.п. «е» п. 8.7.3 та зазначено, що саме порушення цих правил призвело до ДТП.
Отже, суд повинен встановити чи були порушені вказані в протоколі правила дорожнього руху особою, на яку складений протокол і чи знаходяться ці порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням наслідків, а саме ДТП.
Підпунктом «е» п.8.7.3 ПДР визначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
До матеріалів справи органом (посадовою особою), який складав протокол про адміністративне правопорушення, були надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №066704 від 28.01.2026 з додатками до нього: схемою місця ДТП; письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 .. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 28.01.2026 о 12:11 год. у м. Краматорську на перехресті вул. Дружби та вул. Василя Стуса водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «BMW» 523і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по мокрому асфальтному покриттю вул. Василя Стуса з боку від вул. Маяковського (В.Чорновола) в напрямку до вул. Марата та на перехресті з вул. Дружби здійснила проїзд перехрестя вулиць на заборонений червоний сигнал світлофора, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» L200, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Дружби з боку від вул. Академічної в напрямку до вул. Героїв України на дозволений зелений сигнал світлофора, чим порушила вимоги п.п.8.7.3 «е» ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У схемі місця ДТП від 28.01.2026 зафіксовані дорожні умови, наявність працюючого світлофорного об`єкту, а також напрямки руху та розташування після ДТП автомобілів «BMW» 523і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Mitsubishi» L200, номерний знак НОМЕР_2 , місце зіткнення автомобілів, осип уламків автомобілів, наявність дорожніх знаків 2.1, 2.3. На обороті даної схеми вказані пошкодження, отриманні транспортними засобами внаслідок ДТП, а саме: автомобіля «BMW» 523і, реєстраційний номер НОМЕР_1 – передня центральна та права бокова частини; автомобіля «Mitsubishi» L200, номерний знак НОМЕР_2 – ліва бокова частини. 
На місці ДТП ОСОБА_1 надала пояснення, що 28.01.2026 о 12:11 год. вона керуючи автомобілем «BMW» 523і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по вул. В. Стуса з боку вул. Маяковського до вул. Марата та під`їхавши до перехрестя вул. В. Стуса і вул. Дружби зупинилася на червоний сигнал світлофора. Коли ввімкнувся зелений сигнал світлофора вона почала рух і коли майже пересікла перехрестя відчула удар в переднє праве крило свого автомобіля, від чого його розвернуло майже на 180 градусів. Прийшовши до тями вона зрозуміла, що в її автомобіль врізався автомобіль «Mitsubishi» L200, який на великій швидкості рухався по вул. Дружби і не дав їй можливості завершити переїзд перехрестя. 
На місці ДТП ОСОБА_2 надав пояснення, згідно яких 28.01.2026 о 12:11 год. він рухаючись на автомобілі «Mitsubishi» L200, номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Дружби з боку вул. Академічна до вул. Героїв України на зелений сигнал світлофора виїхав на перехрестя з вул. В. Стуса, де знизив швидкість та пропустив зустрічний автомобіль, який здійснював поворот ліворуч на вул. В. Стуса, і так як вже знаходився на перехресті продовжив рух та відчув боковий удар від машини «BMW» 523і, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Свідок ОСОБА_5 на місці ДТП надав пояснення, що перебував на задньому сидінні автомобіля «Mitsubishi» L200, який знизив швидкість пропускаючи зустрічний автомобіль, що повертав вліво, а коли продовжили рух, відчув удар в лівий бік автомобіля. 
Статтею 268 КУпАП надано право особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, подавати докази і заявляти клопотання.
Під час розгляду справи в суді захисником ОСОБА_6 надана відповідь директора КП «Міськсвітло» від 03.03.2026, згідно якої 28.01.2026 збоїв або відмов роботи світлофорного об`єкта на перехресті вул. Дружби та вул. В. Стуса м. Краматорськ не зафіксовано. Повний цикл перемикання сигналів світлофору складає 54с. 
Крім того, захисником ОСОБА_6 суду надано протокол отримання відомостей від особи в порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно якого свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28.01.2026 близько 12:05 год. він керував автомобілем «BMW» 328х, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та здійснював рух по проїзній частині вул. В.Стуса з боку вул. Маяковського в напрямку просп. Незалежності у м. Краматорську. На вулиці був світлий час доби, погода була ясна, без опадів, проїзна частина вул. В. Стуса мала дорожнє покриття дрібнозернистий асфальтобетон, сухий без ушкоджень, по дві смуги руху у протилежних напрямках. Під`їхавши до перехрестя вул. В. Стуса та вул. Дружби він зупинився на червоний сигнал світлофору, де в правій смузі руху побачив автомобіль марки «BMW» 523і в кузові білого кольору. Коли на світлофорі загорілося зелене світло автомобіль марки «BMW» 523і почав рух першим прямо, не змінюючи напрямок руху, а він також почав рух, але трохи повільніше. В той момент він побачив, що по вул. Дружби з боку вул. О. Тихого в напрямку вул. Я. Мудрого на червоний заборонений сигнал світлофора, не призупиняючись рухався автомобіль марки «Mitsubishi» L200 в кузові білого кольору та виїхавши за межі перехрестя скоїв зіткнення передньою частиною кузова з передньою правою частиною кузова автомобіля марки «BMW» 523і, який рухався з ліва на право по ходу його руху. Швидкість автомобіля марки «Mitsubishi» була приблизно 50-60 км/год. Після зіткнення автомобіль марки «BMW» розвернуло на 180 градусів, тобто у протилежному напрямку, а автомобіль марки «Mitsubishi» зупинився прямо по ходу свого руху. Він тим часом призупинився та переконавшись, що ніхто тілесних ушкоджень не отримав поїхав далі по своїх справах.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов таких висновків.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом того, що ОСОБА_1 порушила п.п. «е» п.8.7.3 ПДР.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення фіксує обставини правопорушення, зазначає хто саме і які правила порушив і якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вказане порушення.
При цьому обставини правопорушення встановлюються на підставі зібраних доказів.
З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які різняться між собою, та враховуючи те, що відносно обох водіїв складено протоколи про порушення п.п.«е» п.8.7.3 ПДР, неможливо зробити будь яких висновків про вину одного із водіїв і повністю виключати вину іншого водія. Фактично в основу викладених в протоколі обставин відносно ОСОБА_1 працівниками поліції були покладені пояснення лише одного з учасників пригоди, а саме водія ОСОБА_2 , що не може судом розцінюватись як належне та беззаперечне джерело доказування при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
При складанні протоколу поліцейські не врахували неможливість проїзду обома водіями перехрестя на однаковий сигнал світлофору, не здійснили дій по встановленню додаткових доказів, зокрема безпосередніх свідків ДТП або записів з відеокамер розташованих поблизу об`єктів, допитавши лише в якості свідка ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_2 перебував в автомобілі«Mitsubishi», а тому у суду наявні сумніви щодо його безсторонності. 
Надані на місці ДТП письмові пояснення свідком ОСОБА_5 та отримані в порядку ст.20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» пояснення свідка ОСОБА_4 також суттєво різняться щодо обставин ДТП, а тому на їх підставі також неможливо зробити висновок щодо вини ОСОБА_1 .. 
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути та тлумачитись на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом з огляду на практику Європейського суду з прав людини, який за аналогією з кримінальним правом та процесом поширюється, крім іншого, і на розгляд судами справ про адміністративні правопорушення, означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновків, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП не доведена поза розумним сумнівом.
Відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що дії водія ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні нею вимог п.п. «е» п.8.7.3 ПДР та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з обставинами ДТП, не знайшли свого підтвердження належними доказами.
Суд вважає, що в даній справі патрульною поліцією не надано достатніх доказів на доведення винуватості ОСОБА_1 в даній ДТП, яка виразилася в проїзді перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. 
В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене вище, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вина останньої у вчиненні даного правопорушення не була доведена поза розумним сумнівом. 
Керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 278, 280 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя 	В. О. Заборський