Провадження № 2/679/565/2026
Справа № 679/281/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
судді Гавриленко О. М.,
секретар судового засідання Дмітрієва О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
за участю представника відповідача – адвоката Нікітюка П.М.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 11 квітня 2019 року рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24 квітня 2021 року вона вийшла заміж та змінила прізвище із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Судовим наказом Нетішинського міського суду від 25 лютого 2021 року у справі №679/234/21 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому 21 грудня 2021 року відповідач зареєстрував новий шлюб зі ОСОБА_7 , у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8 . 
Позивач у позові зазначає, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2023 року у справі № 567/1595/23 з відповідача стягнуто на утримання його сина від другого шлюбу ОСОБА_8 до досягнення ним повноліття аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнуто на утримання дружини, ОСОБА_4 до досягнення дитини ОСОБА_8 трьох років аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У зв`язку з чим постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 679/16/24 розмір аліментів на її користь на утримання ОСОБА_4 , встановлений судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року у справі № 679/234/21 зменшено з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Також позивач у позові вказує, що 10 січня 2026 року сину відповідача ОСОБА_8 виповнилось 3 роки, тому у відповідача припинився обов`язок, встановлений рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2023 року у справі № 567/1595/23 щодо утримання його дружини ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьох років. Позивач вважає, що у зв`язку із припиненням обов`язку утримувати свою дружину ОСОБА_4 матеріальний стан у відповідача значно покращився. Водночас її доходи не дозволяють належним чином забезпечити потреби сина, який в силу свого віку потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що тягне відповідну зміну її матеріального становища. Зокрема, позивач зазначає, що місячні витрати на сина збільшилися, оскільки син потребує додаткових умов для розвитку та навчання, зокрема, придбання необхідної навчальної літератури та пристроїв для навчання онлайн в період воєнного стану, відвідування репетиторів та гуртків. 
Крім того, позивач у позові вказує, що станом на тепер, згідно звітів про здійснені відрахування за виконавчим документом ОСОБА_2 за листопад, грудень 2025 року вона отримує аліменти лише у розмірі 16,67 % від заробітної плати (доходу) відповідача. Водночас, згідно вказаних звітів відповідач працює в АТ «НАЕК «Енергоатом» філія «ВП «Хмельницька АЕС», має стабільний високий дохід, а отже, на переконання позивача, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі. Поряд з цим позивач зазначає, що згідно з розрахунком Острозького відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області № 3525 від 16 лютого 2026 за період з 05 листопада 2024 року по 16 лютого 2026 року заборгованість зі сплати аліментів у відповідача відсутня. Проте, як розрахунком так і звітами за січень-грудень місяць 2025 року прослідковується поліпшення матеріального становища відповідача, що також є підставою для збільшення розміру аліментів.
На підставі наведеного, посилаючись на приписи ст. ст. 181- 183, 192 Сімейного кодексу України, позивач у позові просить змінити розмір аліментів, визначених постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 679/16/24 та стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви до суду, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.
01 квітня 2026 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
01 квітня 2026 року представник відповідача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.
06 квітня 2026 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що вважає помилковим твердження позивача про те, що припинення його обов`язку утримувати дружину після досягнення дитиною трирічного віку означає значне покращення його матеріального стану, оскільки вказане він вважає лише завершенням виконання конкретного зобов`язання, а не отримання прибутку чи значне покращення матеріального стану.
Крім того, зазначає відповідач у відзиві, позивач як на підставу для збільшення розміру аліментів посилається на покращення його матеріального стану, який прослідковується, на її думку, розрахунком та звітами за січень - грудень 2025 року. Проте, відповідач вважає, що вказана обставина могла б слугувати підставою для збільшення розміру аліментів, якби вони були присуджені у твердій грошовій суму, але оскільки вони присуджені на сина ОСОБА_9 в частці від заробітку (доходу), то будь-яке зростання його заробітку автоматично збільшує розмір отриманих позивачем аліментів.
Також у відзиві відповідач вказує, що позивач ОСОБА_10 , заявляє про збільшення щомісячних витрат на сина, оскільки він потребує додаткових умов для розвитку та навчання, зокрема: придбання необхідної навчальної літератури та пристроїв для навчання онлайн в період воєнного стану, відвідування репетиторів та гуртків. Вказане твердження, на переконання відповідача, є абсолютно нічим не обґрунтованим. Позивач не вказує, яку саме навчальну літературу необхідно придбати або яку вона придбала, витративши на це значну частину аліментів. Так само не вказано яких саме репетиторів та які саме гуртки відвідує їх син ОСОБА_9 , та не надано їх вартості. Також відповідач зауважує, що йому не зрозуміла необхідність придбання пристроїв для навчання онлайн сина, адже таке навчання проводиться ще з 2022 року, а не було запроваджене нещодавно.
Відповідач у відзиві звертає увагу на те, що у позовній заяві ОСОБА_1 просить суд змінити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 з 1/6 на 1/4 частку його заробітку (доходу) щомісячно. Однак він вважає вказану вимогу незаконною, оскільки в нього на утриманні і надалі перебуває також син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якого він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно. Вказана обставина, на думку відповідача, згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України має враховуватися судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, зазначає відповідач, стаття 183 Сімейного кодексу України регламентує визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так, частина 5 цієї статті передбачає стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, що становить відповідно по 1/6 частці заробітку (доходу) на кожну дитину. Такий розмір аліментів, на переконання відповідача, забезпечить дотримання балансу рівності прав кожної дитини на матеріальне забезпечення та не спричинить покращення матеріального стану однієї дитини за рахунок іншої.
Також відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та звіти про здійснені відрахування та виплати, він не має заборгованості по сплаті аліментів, та за 2025 рік сплачував аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), що становило залежно від місяця суму від 4506,15 грн до 10831,82 грн (від 1,4 до 3,4 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку). За 2025 рік ним було на користь позивача на дитину відраховано 81831,59 грн, середній розмір аліментів в місяць становив 6819,30 грн (2,13 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку), що на думку відповідача, є достатнім для витрат на дитину та її належного утримання. При цьому, звернув увагу відповідач на те, що позивач також має рівні права та обов`язки щодо їх дитини. 
Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до довідки № 67 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 19 березня 2026 року його син ОСОБА_8 перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду з 19 березня 2026 року, такий догляд здійснює його дружина ОСОБА_4 , яка у зв`язку із даним доглядом не може вийти на роботу та забезпечувати себе самостійно та такий обов`язок по її забезпеченню з цієї причини лежить на ньому.
На підставі наведеного, відповідач просить суд у позові ОСОБА_1 до нього про збільшення розміру аліментів відмовити.
14 квітня 2026 року позивач подала відповідь на відзив в якому зазначила, що однією з підстав зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 у 2024 році було саме те, що рішенням Острозького районного суду від 02 жовтня 2023 року у справі № 567/1595/23 з відповідача було присуджено стягнення на користь його дружини ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку відповідача до досягнення ОСОБА_8 трьох років. Зазначена підстава, зауважує позивач, станом на момент подачі даного позову відпала. Відтак, на її переконання, за рахунок припинення обов`язку утримувати свою працездатну дружину у відповідача значно покращився матеріальний стан, за рахунок якого він може покращити матеріальне становище і свого сина ОСОБА_4 . 
Крім того, позивач у відповіді на відзив зазначає, що не погоджується з позицією відповідача щодо того, що він вважає вимогу про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 з 1/6 на 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно незаконною, оскільки у нього на утриманні і надалі перебуває також син ОСОБА_8 , на якого він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, так як розмір аліментів на утримання ОСОБА_8 був встановлений судом в іншому провадженні у справі № 567/1595/23 від 02 жовтня 2023 року, у якому позивач не була стороною у справі. Відтак, обставини, встановлені під час розгляду справи № 567/1595/23 від 02 жовтня 2023 року, які були враховані судом при визначенні саме 1/6 частки заробітку на користь ОСОБА_8 , на думку позивача, не є преюдиційними для даної справи. Позивач вважає, що справедливість розміру аліментів, встановлених судом у справі № 567/1595/23 від 02 жовтня 2023 року у порівнянні з заявленим нею розміром аліментів у даному провадженні, не може бути предметом розгляду у даній справі, оскільки суд позбавлений повноважень давати оцінку судовому рішенню, стороною в якому вона не була. 
Окрім того, позивач вважає необґрунтованим посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на приписи ч. 2 ст. 182 та ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, щодо необхідності встановлення розміру аліментів на двох дітей не більш як 1/3 частки від заробітку, оскільки вони не підлягають застосуванню у даному провадженні, яке є позовним, а таке обмеження, на думку позивача, щодо розміру аліментів, передбачене частиною п`ятою статті 183 СК України застосовується виключно для справ, що розглядаються у порядку наказного провадження.
Звернула позивач увагу у відзиві на позовну заяву на те, що відповідач не надав доказів того, що його дружина позбавлена реальної можливості працювати та на даний момент перебуває на його утриманні. Приписами ч. 3 ст. 84 СК України встановлено, що якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Однак, у доданій до матеріалів справи довідці № 67 не вказано, що ОСОБА_8 має вади фізичного або психічного розвитку. Додана відповідачем до матеріалів справи довідка № 67 не встановлює інвалідності ОСОБА_8 , а встановлює лише потребу у домашньому догляді за ОСОБА_8 . Зокрема у графі № 5 вказано код діагнозу за МКХ-10 — J 20, цей код відповідає діагнозу гострий бронхіт, що, на думку позивача, викликає сумніви у обов`язковості одного з батьків не працювати і не отримувати прибутку, оскільки вказаний діагноз не є таким, що потребує безперервного та постійного догляду. Окрім того, зауважує позивач, дата видачі зазначеної довідки – 19 березня 2026 року, через день після отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження, що свідчить про відсутність такої потреби в цілому після досягнення дитиною трирічного віку. Також, вважає позивач, така довідка свідчить про свідомий намір відповідача ухилитись від належного виконання свого батьківського обов`язку щодо забезпечення належного рівня життя дитини від першого шлюбу.
Зважаючи на зазначене, позивач просила її позов до відповідача про збільшення розміру аліментів задовольнити.
20 квітня 2026 року відповідач подав додаткові пояснення по справі в яких зазначив, що не погоджується з аргументами позивача про те, що довідка № 67 не є підтвердженням того, що його син ОСОБА_11 потребує постійного догляду, оскільки така довідка видана працівниками медичної установи на підставі рішення на основі медичних показників стану здоров`я. Також відповідач вказав у поясненнях, що він належним чином виконував свої обов`язки зі сплати аліментів на його сина з ОСОБА_1 , що стверджується відсутністю його заборгованості зі сплати аліментів, а тому аргументи позивача щодо його ухилення від сплати аліментів на дитину є необґрунтованими. У поясненнях відповідач просив врахувати такі та відмовити позивачу у позові.
Позивач будучи належним чином повідомлена про розгляд справи у судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності. 
Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні просили у позові ОСОБА_1 відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях по справі. Додатково відповідач пояснив, що на даний час йому не відомо які життєві потреби має його син ОСОБА_9 , оскільки вони рідко спілкують. На даний час від проживає разом з ОСОБА_4 та їх спільним сином ОСОБА_11 . На сина ОСОБА_11 він фактично витрачає і більше коштів як 1/6 від доходу, так як вони разом проживають. Відповідач вказав, що його матеріальний стан за цей період не зріс значно, а лише з січня 2026 року працівникам ХАЕС і також йому була підвищена заробітна плата на 10-15 %. Зауважив відповідач на тому, що його дружина на даний час не отримує жодних доходів, так як змушена доглядати за сином ОСОБА_11 , який на реабілітації з березня 2026 року по вересень 2026 року у зв`язку з тим, що він перехворів пневмонією. Через перенесену хворобу його син не відвідує дошкільний навчальний заклад.
Суд заслухавши відповідача та його представника, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить таких висновків.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_12 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 5 зворот).
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 квітня 2019 року у справі № 679/361/19 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.4, 5).
24 квітня 2021 року ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_14 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а. с. 19 зворот).
Судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 квітня 2019 року у справі № 679/234/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину – сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с.6).
Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2023 року у справі № 567/1595/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на дитину - сина ОСОБА_8 до досягнення ним повноліття аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_4 до досягнення дитини ОСОБА_8 трьох років аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. (а. с. 7-9).
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 679/16/24 розмір аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , встановлений судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року у справі № 679/234/21 з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку зменшено на 1/6 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10-12).
Відповідач працює у філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом», згідно звітів про здійснені відрахування та виплати за період з січня 2025 року по грудень 2025 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_4 стягнуто 81831,59 грн (а. с. 13-18).
Згідно довідки Острозького відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області № 3525 від 16 лютого 2026 року у ОСОБА_2 станом на 16 лютого 2026 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України.
Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Крім того, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина . Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з правовими позиціями, викладеними у п. п. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Постановляючи рішення, суд враховує положення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом установлено, що позивач, з якою проживає син сторін, звертаючись до суду, просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача за рішенням суду з 1/6 частки всіх видів його доходу до 1/4, при цьому вказує на збільшення потреб дитини, а також на зміну матеріального стану відповідача.
Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів.
Визначена за рішенням суду частка заробітку (доходу) відповідача вважалася допустимою, однак ці обставини на час розгляду справи змінилися у розумінні ст.192 СК України.
З моменту ухвалення судового рішення від 05 листопада 2024 року у справі № 679/16/24 змінився матеріальний стан відповідача, оскільки з 10 січня 2026 року він припинив сплачувати аліменти на утримання дружини ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частки від його доходів, тобто його матеріальне становище покращилось.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідач працює у філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом», згідно звітів про здійснені відрахування та виплати за період з січня 2025 року по грудень 2025 року розмір заробітної плати відповідача щомісяця має тенденцію до зростання. 
Доказів на спростування вказаних обставин відповідач суду не надав. 
Також в судовому засіданні відповідач вказав, що з січня 2026 року його заробітна плата зросла на 10-15 %, що також свідчить про те, що його матеріальне становище покращилось.
Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває дитина від шлюбу у якому він на даний час перебуває, на яку він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки від свого доходу, суд не вважає таким, що дає підстави для відмови у задоволенні позову щодо збільшення розміру аліментів на утримання другої дитини від іншого шлюбу у розмірі 1/4 частки від його доходу. При цьому суд зважає і на те, що позивач після стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_11 проживає разом з ним та його матір`ю однією сім`єю, про що вказав відповідач у судовому засіданні. 
Доводи відповідача, щодо сплати ним фактично на двох дітей аліментів в загальному розмірі 1/3 частки від його доходу, що відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, суд не приймає до уваги, оскільки, відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
До того ж, вимоги ч. 2 ст. 183 СК України передбачають визначення єдиної частки від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дітей, якщо позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів безпосередньо на двох і більше дітей.
Як вбачається судом, відповідач сплачує аліменти на двох дітей від різних шлюбів по 1/6 частці (по 16,7%), отримувачами аліментів є різні особи. Таким чином, на теперішній час розмір сплачуваних відповідачем аліментів разом становить 33,4% його доходів.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачає мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Треба зазначити, що утримання малолітньої дитини є обов`язком батьків, який передбачений законодавством, а відповідач, є працездатною особою та отримує постійний дохід, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, відповідач суду не подав, тому суд вважає що він має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини саме в розмірі 1/4 частки від його доходу.
Суд зважає на те, що син відповідача ОСОБА_11 потребує догляду, але що такий здійснюється безпосередньо ОСОБА_4 відповідач доказів не надав.
З урахуванням зазначених обставин та приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини, а саме те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про збільшення розміру аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та визначає до стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати на сина ОСОБА_9 аліменти у такому розмірі.
При цьому, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1064,96 грн, від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. ст. 12, 80-81, 141, 259, 263-265, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів – задовольнити.
Збільшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стягуються на підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2024 року по справі № 679/16/24 (провадження № 22-ц/4820/1850/24) на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 до 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1064 гривні 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
відповідач:
ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя О.М.Гавриленко