Справа 688/1855/26 
№ 2/688/1496/26 

Рішення 
іменем України
(заочне)
28 травня 2026 року         м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючої судді Березюк Н.П., 
секретаря судових засідань Кулеші Л.М., 
без участі сторін,     
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі –ТОВ ФК «Кредит-Капітал») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №07698-09/2023 від 06.09.2023 у розмірі 42187,50 грн та судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Позов мотивовано тим, що 06.09.2023 відповідачка ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Аванс Кредит»кредитний договір №07698-09/2023, відповідно до умов якого отримала грошові кошти в сумі 4500 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,5% в день, які застосовуються в межах строку кредитування, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом і порядку та строки, визначені договором. ТОВ «Аванс Кредит» умови кредитного договору виконало, надавши відповідачці кредит в сумі 4500 грн в безготівковій формі, а відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала належним чином, у зв`язку з чим станом на 29.03.2024 утворилась заборгованість в сумі 24862,50 грн, яка складалася з заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 20362,50 грн. 
29.03.2024 ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №29032024, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним договором. Відповідно до умов кредитного договору, нарахування відсотків тривало до закінчення встановленого строку кредитування, тому позивач здійснив донарахування відсотків та станом на дату закінчення строку договору заборгованість за відсотками склала 37687,50 грн.
За наведених обставин, ТОВ ФК «Кредит-Капітал»просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 42187,50 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Узагальнені доводи та заперечення відповідача.
Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, на адресу суду повернуто поштове відправлення з відміткою ВПЗ «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачка вважається повідомленою про дату судового засідання, в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
21.04.2026 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, до якого долучив клопотання про витребування доказів, що містять банківську таємницю.
28.04.2026 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.05.2026, задовольнив клопотання позивача, витребував докази, що містять банківську таємницю.
19.05.2026 до суду надійшли витребувані судом докази.
28.05.2026 сторони до суду не з`явилися. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без оформлення окремого документа та перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин 
Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Суд встановив,що 06.09.2023 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Аванс Кредит» договір про надання фінансового кредиту №07689-09/2023 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W1283.
Згідно п. 1.1 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 1.2 договору визначено мету отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 06.09.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 30.08.2024.
Згідно п.п. 1.4, 1.4.1. договору, за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, розмір фіксованої процентної ставки становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору.
Відповідно до п. 1.5 договору клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є додатком №1 до цього Договору.
Пунктом 1.6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-хххх-6449, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Згідно п. 2.18. договору укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №07698-09/20263 від 06.09.2023, ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W1283.
Із заявки-анкети на отримання фінансового кредиту від 06.09.2023 слідує, що відповідачем надано позичальнику персональні дані та номер банківської картки № НОМЕР_1 хх-хххх-6449. Відповідачкою також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування.
Свої зобов`язання ТОВ «Аванс кредит» виконало, 06.09.2023 року о 13 год. 00 хв. перерахувало на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4500 грн на банківську картку № НОМЕР_2 за допомогою компанії ТОВ «Універсальні платіжні рішення», що підтверджується інформацією вказаного товариства, наданої для ТОВ «Аванс Кредит» за вих. №3466_250630112403 від 30.06.2025 року.
Згідно повідомлення АТ КБ «УніверсалБанк» від 18.05.2026, банком на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку за період з 06.09.2023 по 11.09.2023 надійшли кошти в сумі 4500 грн.
Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 29.03.2024 виникла заборгованість у сумі 24862,50 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 4500 грн та заборгованості за відсотками в сумі 20362,50 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи.
29.03.2024 ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №29032024, за яким фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29032024 від 29.03.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 07698-09/2023 від 06.09.2023 в загальній сумі 24862,50 грн.
Відповідно акту приймання – передачі письмового та електронного Реєстру боржників від 29.03.2024 до договору факторингу №29032024 від 29.03.2024, ТОВ «Аванс Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 7414, загальна сума заборгованості 184 833 621 грн 84 коп.
Відповідно до платіжної інструкції від 01.04.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахував ТОВ «Аванс Кредит» плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №29032024 від 29 березня 2024 року в сумі 5 158 898,63 грн.
Отже, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту №07698-09/2023 до ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1.2 умов договору про надання фінансового кредиту №07698-09/2023 від 06.09.2023 строк кредитування становить 360 днів, тобто з 06.09.2023 по 30.08.2024. Станом на дату укладення договору факторингу №29032024 від 29.03.2024 строк дії договору не закінчився.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 30.08.2024 становить 42187,50 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500 грн та заборгованості за відсотками в сумі 37687,50 грн.
10.04.2026 року позивач направив для ОСОБА_1 досудову вимогу за вих. №23540126 щодо виконання договірних зобов`язань, в якій вимагав негайно погасити заборгованість в розмірі 42187,50 грн. Дану вимогу відповідачкою залишено без реагування, однак позивач вчинив всі необхідні дії для досудового урегулювання спору.
Встановлені обставини підтверджуються письмовими доказами: копіями заявки-анкети клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «Аванс Кредит від 06.09.2023, паспорта споживчого кредиту, договору про надання фінансового кредиту №07698-09/2023 від 06.09.2023 з додатками, повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення», розрахунками заборгованості по кредитному договору, договору факторингу №290632024 від 29.03.2024, витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29032024 від 29.03.2024, досудової вимоги, іншими документами, доданими до матеріалів справи.
Застосовані норми права.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).
Відповідно до змісту ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 
Мотиви та висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Суд встановив, що ТОВ «Аванс Кредит»та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту №07698-09/2023 від 06.09.2023 у вигляді електронного документу. Договір підписаний електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора W1283. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачці кредитні кошти у сумі 4500 грн., на умовах, передбачених договором, а відповідачка зобов`язалась одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Отже, відповідачка була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору.
Після укладення договору відповідачці перераховані кредитні кошти в розмірі 4500 грн на її картковий рахунок, відкритий у АТ «УніверсалБанк», що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №3466_250630112403 від 30.06.2025 та повідомленням АТ «УніверсалБанк» за вих. БТ/Е-20527 від 18.05.2026.
Відповідачка зобов`язалась повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк, однак не виконала свої зобов`язання в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №29032024 згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №07698-09/2023 від 06.09.2023.
Відповідачка не надала суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та спростовували б суму заборгованості. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ч.1, п.п.1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн, позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн судового збору.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавенц проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)
У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких позивачем підтверджено договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, актом наданих послуг №1168 від 10.04.2026, детальним описом наданих послуг від 10.04.2026, суд виходить з того, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі в сумі 8000 грн. не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 3000 грн., які слід стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд – 
ухвалив:
задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №07698-09/2023 від 06.09.2023 у розмірі 42187 (сорок дві тисячі сто вісімдесят сім) грн 50 коп., яка складається із: 4500 грн – заборгованості за тілом кредиту та 37687,50 грн – заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236; 
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 . 
Повний текст рішення складений 28.05.2026.

Суддя:        Неоніла БЕРЕЗЮК