1-кп/130/249/2026 
130/2099/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курилівці, Жмеринського району, Вінницької області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійною технічною освітою, не одруженого, згідно ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026025130000063 від 04.06.2026, 
в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту від 17.06.2026 року, ОСОБА_3 відповідно до Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №168 від 09.09.2022 являється солдатом військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, оскільки його призначено на посаду водія 1 стрілецького відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти.
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь.
Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також положень п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія якого поширюється на осіб, які перебували у сімейних відносинах, умисно застосував фізичне насильство щодо своєї колишньої дружини.
Так, 03.06.2026 близько 18:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з колишньою дружиною ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс їй один удар кулаком лівої руки в область носа, після чого схопив її лівою рукою за волосся та наніс ще два удари кулаком лівої руки в область голови, спричинивши їй тілесні ушкодження.
Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: два садна та підшкірна гематома на голові, що належать до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акту без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Потерпіла ОСОБА_4 подала заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідування обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. 
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України. 
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшло своє підтвердження та доведена повністю.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у навмисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, згідно ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя з якою обвинувачений перебував у сімейних відносинах.. 
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.53 КК України, штраф – це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нового проступку.
Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. 
Керуючись ст.ст.370, 374,382 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1