Справа № 560/2610/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

11 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та їх сімей жилими приміщеннями про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та їх сімей жилими приміщеннями, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене протоколом №348 від 26.12.2025 перевірки дотримання вимог законодавства при розподілі житла у гарнізонах Збройних Сил України, в частині повернення без реалізації матеріалів облікової справи лейтенанта ОСОБА_1 щодо надання для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири АДРЕСА_1 .
- зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями повторно розглянути облікову справу ОСОБА_1 та погодити пропозицію про надання для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири АДРЕСА_2 .
- визнати за ОСОБА_1 право на виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службового житлового фонду Міністерства оборони України та забезпечення нею для постійного проживання (з подальшою можливістю приватизації) відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII.
- зобов`язати Міністерство оборони України подати клопотання та необхідні документи до виконавчого органу Хмельницької міської ради для прийняття рішення про зняття статусу службового житла з квартири АДРЕСА_1 , та видати позивачці ордер на постійне жиле приміщення.
В обґрунтування позову зазначає, що проходить військову службу понад 20 років, є учасником бойових дій та перебуває на квартирному обліку, у зв`язку з чим має право на вирішення питання про виключення квартири, в якій вона проживає, із числа службових та надання її у власність як житла для постійного проживання відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку, затвердженого постановою КМУ №1081, та інших нормативних актів, що регулюють забезпечення житлом військовослужбовців. Комісія Міністерства оборони України, до якої були скеровані відповідні матеріали, безпідставно відмовила у погодженні цього рішення, пославшись на внутрішній акт, що суперечить закону та не є нормативно-правовим. 
У відзиві Міністерство оборони України просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення Комісії від 26.12.2025 №348 є правомірним, оскільки позивачка не належить до категорій осіб, визначених Рішенням Міністра оборони України від 17.12.2025 №7571/з/2, яким обмежено можливість виключення житла з числа службового. Зазначає, що квартира, яку займає позивачка, є службовою, а відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» такі приміщення не підлягають приватизації. 
У відповіді на відзив позивачка заперечує щодо доводів відповідача.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.
Визначення основних засад державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі здійснюється Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-ХІІ).
Згідно із ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-ХІІ, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі військовослужбовці) та членів їх сімей, визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 (далі Порядок № 1081).
Відповідно до ч. 1 п. 3 Порядку № 1081 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 календарних років і більше та члени їх сімей надається житло для постійного проживання.
Згідно із ч. 3 п. 3 Порядку № 1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей для постійного проживання провадиться шляхом: надання новозбудованого житла, виключеного з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до ч. 12 п. 11 Порядку № 1081 виключення житлових приміщень з числа службового проводиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Згідно із п. 22 Порядку № 1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться в військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі члени їх сімей), визначено Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31.07. 2018 року № 380 (далі Інструкція № 380).
Розділом 7 Інструкції № 380 врегульовано порядок та умови виключення квартир з числа службових.
За приписами п.10 цього розділу військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2005 проходить військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою про проходження служби (а.с. 6 зворот – 7). 
Довідкою №2497/2/3667 від 12.11.2025, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , підтверджується те, що ОСОБА_1 проходить військову службу у зазначеній військовій частині (а.с. 13).
Позивачка є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 21.03.2025 (а.с. 14 зворот), та брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України (а.с. 14, 18).
Згідно з довідкою №445 від 19.11.2025, виданою Квартирно-експлуатаційним відділом міста Хмельницький, ОСОБА_1 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) отримала службове жиле приміщення за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 7 зворот), що також підтверджується ордером (а.с. 15) 
Відповідно до довідки №2497/452/66 від 26.11.2025 про перевірку житлових умов, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , житловою комісією прийнято висновок про доцільність забезпечення ОСОБА_1 житлом для постійного проживання шляхом виключення займаного житлового приміщення з числа службового житлового фонду Міністерства оборони України.
19 листопада 2025 позивачка звернулась до об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та начальника КЕВ м. Хмельницький з рапортом про виключення зазначеної квартири з числа службового житла для подальшого надання її для постійного проживання.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1387 затверджене рішення житлової комісії, оформлене протоколом від 01.12.2025 №18, про виключення однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , з числа службового житла та надання її ОСОБА_1 для постійного проживання (як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони України, із одночасним зняттям з квартирного обліку) 
Надалі 19.11.2025 ОСОБА_1 подала до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький облікову справу та рапорт щодо виключення зазначеного житлового приміщення з числа службового житла. Квартирно - експлуатаційним відділом облікову справу було направлено на розгляд до Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.
26 грудня 2025 зазначеною Комісією прийняте рішення, оформлене протоколом №348 від 26.12.2025, яким матеріали облікової справи ОСОБА_1 повернутв без реалізації, отже фактично відмовлено у погодженні надання житла для постійного проживання. У протоколі підставою для повернення матеріалів зазначено неможливість виключення квартири з числа службового житла відповідно до рішення Міністра оборони України від 17.12.2025 №7571/з/2, яким визначене обмежене коло осіб, щодо яких допускається вирішення питання про забезпечення постійним житлом шляхом виключення житла з числа службового (особи з інвалідністю I–II групи, а також члени сімей загиблих (померлих) або зниклих безвісти військовослужбовців).
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 2005 проходить військову службу у Збройних Силах України, і станом на момент розгляду справи її вислуга становить понад 20 років календарної служби. Позивачка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій та перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) їй було надано службове жиле приміщення - однокімнатну квартиру, у якій вона фактично проживає. 
Суд виходить з того, що наявні усі передбачені статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком №1081 та Інструкцією №380 умови для вирішення питання щодо виключення займаного позивачкою житла з числа службового та надання його для постійного проживання у встановленому законом порядку.
Відповідно до абз. 2 п. 10 розділу 7 Інструкції № 380 виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. За наявності умов, визначених п. 10 Інструкції № 380, виключення житла зі службового здійснюється в порядку, визначеному пунктами 3-7 розділу 7 Інструкції № 380.
Зазначеними пунктами Інструкції №380 передбачено, що для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі Список надання постійного житла) (додаток 23). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом. У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами. ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
З аналізу наведених норм вбачається, що діючим законодавством передбачено чітко визначену послідовну процедуру виключення отриманого військовослужбовцем житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.
Як зазначалось судом вище, Протоколом №348 від 26.12.2025 Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей було повернуто без реалізації матеріали облікової справи позивачки та відмовлено у погодженні надання житла для постійного проживання шляхом виключення його з числа службового. 
Суд не бере до уваги посилання відповідача на рішення Міністра оборони України від 17.12.2025 №7571/з/2, яким визначено обмежене коло осіб, щодо яких допускається виключення житла з числа службового, оскільки зазначене рішення є внутрішнім управлінським актом та не є нормативно-правовим актом, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України, відтак не може звужувати зміст прав, визначених статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком №1081. 
На час виникнення спірних правовідносин відсутні чинні нормативно-правові акти, які б встановлювали обмеження щодо реалізації права військовослужбовців, які мають вислугу понад 20 років та перебувають на квартирному обліку, на забезпечення житлом шляхом виключення займаного житла з числа службового.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що держава зобов`язана забезпечувати особливі гарантії соціального захисту військовослужбовців як осіб, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, що випливає зі змісту статті 17 Конституції України (зокрема у рішеннях №8-рп/99 від 06.07.1999 та №5-рп/2002 від 20.03.2002). 
Суд також виходить з того, що реалізація права на забезпечення постійним житлом шляхом виключення його з числа службового не ставиться у залежність від перебування особи у квартирній черзі, оскільки є самостійним способом реалізації житлових гарантій, передбачених спеціальним законом. Відтак Комісія, відмовляючи позивачці у погодженні надання житла для постійного проживання шляхом виключення його з числа службового, діяла поза межами повноважень, встановлених законом, та з порушенням вимог Інструкції №380 і статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
З огляду на це, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом №348 від 26.12.2025, підлягають задоволенню.
З аналізу змісту пунктів 10, 11 розділу ІІ Інструкції №380 вбачається, що Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей здійснює контроль за забезпеченням житлом військовослужбовців, перевіряє законність перебування на квартирному обліку та приймає рішення щодо погодження надання житла для постійного проживання або відмови у такому погодженні з відповідним обґрунтуванням. За результатами розгляду поданих матеріалів Комісія з контролю ухвалює мотивоване рішення, яке оформлюється протоколом, є обов`язковим для виконання та є підставою для подальшого руху процедури забезпечення житлом. 
Відтак, саме на Комісію з контролю покладено повноваження щодо остаточного вирішення питання погодження надання житла для постійного проживання, однак реалізація цих повноважень має здійснюватись виключно у спосіб, визначений Інструкцією №380 та з дотриманням вимог закону. Отже, після скасування оскаржуваного рішення відповідач повинен повторно розглянути рапорт та матеріали облікової справи позивачки та прийняти обґрунтоване рішення щодо погодження або відмови у наданні житла з дотриманням вимог чинного законодавства.
Водночас, вимоги про визнання права на виключення квартири з числа службового житлового фонду Міністерства оборони України, а також зобов`язання відповідача подати клопотання до виконавчого органу міської ради та видати ордер на постійне житлове приміщення є передчасними. Вказані вимоги пов`язані з завершальними етапами процедури забезпечення житлом для постійного проживання, яка відповідно до Інструкції №380 передбачає послідовний адміністративний порядок розгляду та погодження матеріалів/документів. За таких обставин заявлені позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, відтак позов слід задоволити частково.
Судом встановлено, що за подання позову позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 1064,96 грн., тоді як вона звільнена від обов`язку сплати судового збору (посвідчення учасника бойових дій). Отже, 1064,96 грн. судового збору підлягають поверненню згідно з п. 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" ( за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом). Позивачка має право окремо звернутись до суду із клопотанням про повернення помилкового сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей, оформлене протоколом від 26.12.2025 №348, в частині повернення без реалізації матеріалів облікової справи ОСОБА_1 . 
Зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей повторно розглянути рапорт та матеріали облікової справи ОСОБА_1 та вирішити питання по суті відповідно до наданих повноважень з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти вимог позову - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 травня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) 	
Відповідач:	Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049 , код ЄДРПОУ - 00034022) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок